Bună ziua!
Mă numesc Tom Ripley.
Sunt american.
Dar acum locuiesc în Italia. La Atrani, în casa amicului meu, Dickie.
Plănuim niște călătorii împreună.
La Paris, Berlin. În Grecia, poate.
Iar de Crăciun vom merge la Cortina.
Încă nu știu ce slujbă voi găsi aici.
Contabil, poate, având în vedere că asta făceam la New York.
Sunt bun la matematică.
Oricum ar merge lucrurile în viitor, nu sunt îngrijorat.
Cu siguranță va apărea ceva.
Asta e filozofia mea de viață.
Foarte bine, Tommaso! Te descurci foarte bine.
Întrerupem?
- Nu. - Tocmai am terminat.
Perfect, pentru că mergem la Napoli să căutăm ceva important.
Un alt Caravaggio?
Nu.
În ăsta încap patru tăvi pentru gheață. În ăsta, doar două.
De câte avem nevoie?
Nu știu. Presupun că e mai bine să încapă patru decât două.
Tu ce crezi, Tom? Pe care îl preferi?
Care frigider?
Despre ce vorbim?
Nu știu.
Prefer să mă spânzur decât să cumpăr un frigider.
De ce?
Pentru început, e un frigider.
Apoi „Mai bine stăm pe loc, pentru că e greu de mutat
și, dacă tot rămânem, ne luăm o canapea și alte chestii grele
și facem și o rată.”
Brusc, ești bătrân, n-ai plecat nicăieri
și apoi mori. Și totul a-nceput cu tăvile pentru gheață.
Ce nostim!
Vorbesc serios. E o piatră de moară.
Fără el, petrecem ore întregi cumpărând mâncare
ca s-o înlocuim pe cea stricată. E opusul a ceea ce spui.
Nu, opusul e libertatea.
Un frigider nu e libertate.
Nimic pentru Riccardo?
Nu. A trecut el azi-dimineață și a luat plicul.
Bine.
Era de la aceeași adresă?
ȘANTIERUL NAVAL LONG ISLAND
Nu știu.
Bine. Mersi, Matteo!
Dragă Tom,
știu că ai avut cele mai bune intenții
să-mi scrii că Richard se gândea să vină acasă.
Dar, având în vedere că ești cu el de două luni
și că nu e mai dispus să revină decât înainte să te duci,
pot doar să presupun că n-ai avut succes.
Deși eu și Emily îți apreciem eforturile,
de acum înainte nu mai ai nicio obligație față de noi.
Sper că nu te-ai deranjat
prea tare în aceste ultime săptămâni.
Poate că această călătorie, în ciuda eșecului,
te-a bucurat întrucâtva, cel puțin.
Cu respect, H. Greenleaf.
Eșec?
Salut, Tom!
- Salut, ce faci? - Bine.
E frumos.
Mersi.
Nu cred că-mi place, dar nu știu cum să fac.
Trebuie să iau o pauză.
Vrei să bei ceva? Hai să bem ceva! Cu gheață.
Cred că o să trec pe la Marge.
Ești bine?
Da. Dar nu cred că ar trebui să-l abandonezi.
Nu-l abandonez. Mă întorc la el mai târziu.
Pe curând!
„Am fost înștiințat
că Tom Ripley s-ar putea să nu fie bine intenționat.
E posibil să se dea drept cine nu este.”
Cum propui să scap de el, Marge?
Să-l arunc de pe terasă?
- Să-l împing în fața unui autobuz? - Nu știu.
- Să-l înec? - Tu ce crezi?
Spune-i să plece, Dickie!
Abia dacă știe să înoate.
Mi-a spus mie.
E îngrozit de apă.
Salut, Tom!
Salut!
Ce faci? Ești ud leoarcă.
Îmi place.
Bine. Intră și usucă-te! Cină la Le Sorelle.
- Bine. - În regulă.
Ai înțeles ce-a zis?
- Da. - Ce?
Că, dacă mai vrem ceva,
să comandăm acum, pentru că închid bucătăria.
Foarte bine, Tom.
Fausto e un profesor bun.
Sau tu înveți repede. Sau ambele.
Știi ce ar trebui să facem?
Să mergem la San Remo câteva zile.
Unde e?
În nord, chiar sub Nisa. Riviera italiană.
Ce zici? Vrei? Noi trei?
Când?
Acum. Mâine.
N-ar trebui să merg.
Ar trebui să continui să scriu, am prins avânt.
Mergeți voi doi!
Sigur nu te superi?
De ce să mă supăr? Eu am venit cu ideea.
Doar dacă ești sigură.
Sunt sigură.
Ce zici, Tom? Vrei?
Sună grozav.
Clasa întâi. De ce nu?
Cred că ajungem în curând.
Da.
Am dori o cameră dublă.
Câte nopți?
Două, cred.
Numele și adresa, vă rog.
Pașapoartele dv., vă rog.
La etajul trei.
Lui Marge îi place un parfum pe care nu-l găsesc în Napoli.
Novella sau așa ceva.
O să-l caut mâine.
Ai ceva de pus aici?
Nu.
Santa Maria Novella. Asta își dorește.
Nu-l au. Mai e o parfumerie puțin mai încolo.
Nu e nevoie să vii și tu.
Du-te la plajă, ia-ți o cafea! Ne vedem lângă dig.
Bine.
L-am găsit.
Ia uite!
„Zece mii dintr-o privire am zărit, balansându-și capul într-un dans sărit.”
Poftim?
Sunt uraniști, Tom.
Ce sunt?
Homosexuali.
Și ce dacă? E impresionant.
Am căutat parfumul ăsta jumătate de zi. Îmi cer scuze.
Hotărăște tu ce vrei să facem de acum! Orice vrei.
Vrei să mergem cu barca?
Sigur.
Am dori să închiriem o barcă.
Cu motor sau fără?
Cu motor.
Cât timp?
Două ore.
Cinci sute în avans.
Știi cum funcționează?
Cred că da.
Aici e cablul de șoc.
Tragi de el ca să pornești, îl lași pe neutru,
apoi împingi înapoi pe jumătate.
- Bine? - Am înțeles.
Mai e ceva?
Nu stați în picioare în barcă!
În mijloc, Tom.
Poftim?
Așază-te în mijloc!
Bine.
Unde mergem?
Contează?
Îl mai știi pe Freddie?
Da.
Sper să nu te superi,
dar cred că merg doar cu Marge la el la Cortina de Crăciun.
Bine.
Da, cred că ea ar prefera așa.
Având în vedere că noi doi petrecem așa mult timp împreună...
îi datorez să fac cum vrea ea de data asta.
Ea ar prefera așa?
Mă tem că da.
Dai vina pe ea?
Poftim?
Ea, nu tu, preferă așa?
Mie mi-e indiferent. Ei, nu.
Eu ce-o să fac?
De Crăciun?
De Crăciun, de Revelion și după aceea.
Chiar voiam să vorbim despre asta.
Cred că e timpul să vezi și alte locuri din Italia, spre binele tău.
Adică... n-ai vrea să stai în Atrani luni de-a rândul,
când sunt atâtea altele de văzut.
Ce ți-a scris tatăl tău?
Poftim?
Ai primit o scrisoare de la el. Ți-a zis ceva despre mine?
De ce să facă asta?
Pentru că mie mi-a scris că-s „concediat”. Cred că ăsta era sensul,
deși n-a folosit cuvântul.
Partea cea mai rea era tonul lui, atât de...
disprețuitor.
Bine.
Uite ce s-a întâmplat!
După spusele lui, tu i-ai scris
că aproape m-ai convins să mă întorc acasă.
Eu i-am scris că nici nu-mi trece prin cap așa ceva.
Deci presupun că s-a simțit mințit.
Și, pornind de la asta, cred că a simțit că profiți de el.
În orice caz...
E-n regulă. Înțeleg.
Chestia cu el. Chestia cu Marge.
Înțeleg.
Reacționezi mai bine decât am crezut.
De ce n-aș face-o?
Nu știu.
Poate pentru că ți-am oferit prietenia și respectul meu
și n-am cerut nimic în schimb.
Asta e problema?
Care alta să fie?
Vrei s-o spun?
Nu.
Nu, ai dreptate.
O să plec. E timpul.
E-n regulă.
Bine.
Hai să ne întoarcem!
Tom, ce naiba...
Tom...
Ajută-mă!
La dracu'!
Bună seara!
Camera șase, vă rog.
Mă scuzați, dle.
Mă întorc mai târziu.
Bine.
Factura, vă rog. Și pașapoartele.
Plecați acum?
Dar așa achitați și noaptea asta.
Da, e-n regulă.
Prietenul e cu dv.?
Mă așteaptă la gară.
Erau englezi sau americani. Nu știu exact.
Au închiriat-o pentru două ore, dar n-au mai adus-o.
Nu știu dacă s-a întâmplat ceva cu barca sau dacă au furat-o.
Salutare!
La gară.
Biletul!
Subtitrarea: Iulia Rolle