NEAPOL
Ztrať se.
Dickie?
Tady.
Ahoj, Marge.
Kde je Dickie?
V Římě.
V Římě?
Nedostala jsi jeho dopis?
Ne.
Asi je na poště.
Tam jsem teď byla.
Tak...
Co to děláš, Tome?
Dělám to, o co mě Dickie požádal.
Vezu mu do Říma nějaké věci.
Říkal, že ti napíše, že tam chvíli zůstane.
Co znamená chvíli?
Nevím jistě. On asi taky ne.
Říkal, že aspoň než skončí zima.
Nevrátí se celou zimu?
Ale ne, určitě přijede na návštěvu a něco si zařídit.
Ale pořád jedeme do Cortiny.
Ne, on tam nejede.
Říkal, že napíše...
Jak se jmenoval? Freddiemu? A řekne mu to.
A že ty bys jet měla. To říkal taky.
Že já jet mám? Bez něj? To bych tak udělala.
Jen ti říkám, co říkal, Marge.
Je u někoho?
Nevím, kde bydlí.
Říkal, že si máš vzít tu ledničku.
Co jste dělali?
Kdy?
V San Remu.
Nic neobvyklého.
Koupili jsme ti parfém.
Nemluvil s tebou o tvých plánech?
Mých?
Jak to myslíš?
Ty s ním budeš v Římě?
Chvíli asi ano.
Pomohu mu zabydlet se.
Ale nevíš, kde bydlí.
Říkal, že až zjistí, kde bude bydlet, nechá mi zprávu
v American Expressu.
Jestli mu chceš napsat, piš tam.
Co pak?
Pak... Chci jet do Paříže.
Jen ty, nebo s ním?
Jen já.
A co Vánoce?
Co s nimi?
Říkal, jestli se sem plánuje vrátit,
když nejede do Cortiny?
Neříkal, ale myslím, že se nevrátí.
Proč si to myslíš, když to neříkal?
Je to trochu... trapné, Marge,
protože o tobě něco řekl.
O mně? Tobě?
Jo.
Co?
Že má pocit, že chce být chvíli sám.
Až na to, že sám nebude.
Evidentně tam budeš ty.
Asi nemluvil o mně.
Chceš zajít na drink a víc si o tom popovídat?
Můžu něco udělat. S ledem.
Jo?
Ne.
NEAPOL
Carlo, chtěl jsi, ať přineseme krucifix.
Je to kostel. Je jich tam plno.
Říkal jsem, ať přinesete Fogginiho krucifix.
Toho neznám.
To mě nepřekvapuje.
Je s tímhle krucifixem něco špatně?
Kromě toho, že nemá žádnou hodnotu?
Musíš být konkrétnější, Carlo.
Očividně.
Mně se líbí.
Jo?
Mně taky.
Církevní umění se mi nelíbí.
Ale tohle není špatné.
Tak si ho vezmi domů.
V obýváku se ti bude vyjímat.
Carlo.
Ahoj, Tommo!
Pozdě. Už na tu Paříž mám někoho jiného. Pardon.
To nic. Něco pro tebe mám.
Vypadněte, kluci.
Pojď dál.
Povídej.
Víš o někom, kdo by chtěl koupit loď?
Jakou?
Sangermani, 40stopou.
Je tvoje?
Kamarádova. Je na cestách.
Toho boháče, který se mě bojí?
Chce za ni tři miliony lir. Ne méně.
Dostaneš z toho provizi.
To by šlo. Dvacet procent.
Ne, to nepůjde.
Já dostanu deset. Třicet je moc.
Počkat.
Proč platí tobě, když ji prodám já?
Protože bez mého svolení ji prodávat nebudeš.
Nestojí to za to. Za méně než 20 % to nestojí za to.
Carlo. Já se tímhle živím.
Zařizuju prodej věcí, takže nastavuju poplatky.
Víš, čím se živím já?
Mám takové tušení.
Dvacet procent. Pro nás dva dohromady. Každému deset.
Výš jít nemůžu.
Ty nemůžeš?
On nemůže.
Promiň. Dvacet pro mě.
Dobře, no...
Tommo!
Pojď sem.
Líbíš se mi, Ripley. Posaď se.
Něco vymyslíme.
Jste zpět, pane. Znovu se ubytujete?
Ne. Chtěl bych mluvit s ředitelem, prosím.
To jsem já.
Dobře.
Můj kamarád má pár věcí,
které by hotel mohl chtít koupit.
Věcí?
Jo.
Udělejte seznam věcí, které chcete,
a cen. Pošlete mi ho do Říma přes American Express.
Předám ho kamarádovi a jeden z nás se s vámi spojí.
Váš kamarád je v Římě?
Je.
A vy mu zařizujete obchody.
Ano.
Tohle je taky na prodej?
Ať je to cokoliv.
„Ať je to cokoliv?“
Jo.
Ne, není to na prodej.
Oběd je hotový.
Richard říkal, že ti napíše,
aby ti poděkoval za všechno, co jsi pro něj udělala.
Mezitím chtěl, abych ti dal tohle.
Za co to je?
Pořád je v Římě a neví, kdy se vrátí,
takže tvé služby už nejsou potřeba.
Já to udělám.
Počkejte tu na mě. Díky.
Šest lístků do Říma. První třída.
Šest?
12 000 lir.
ŘÍM
Vítejte v Excelsioru.
Díky.
Chtěl bych pokoj, prosím. Deluxe.
Hned to bude.
Na kolik dní?
Dva týdny.
Výborně.
Tady se podepište, prosím.
Pěkné pero.
Děkuji, pane Greenleafe.
Pokoj číslo 312.
Vítejte v Římě.
Kdybyste něco potřeboval, zavolejte na recepci.
Špatné zprávy?
Ano. Volala, nebo přišla?
Volala.
- Mluvil jste s ní? - Mluvil.
Co říkala?
Ulevilo se jí, když zjistila, že jste tady,
a říkala, že se s ní máte urgentně spojit.
Ano, je to urgentní. Znamená to, že se mé matce přitížilo.
To mě mrzí.
Říkala paní Sherwoodová, že přijede do Říma?
Ne, pane.
Omlouvám se. Budu se muset ihned odhlásit.
Naprosto chápu. Musíte se postarat o svou matku.
Doufám, že to není tak vážné, jak se zdá.
Já taky.
Pošlu nahoru portýra, ať vám pomůže se zavazadly.
Díky.
Kdyby paní Sherwoodová volala, než se s ní spojím,
řeknete jí, že se ozvu, hned jak to půjde?
Jistě. Napíšu si to.
A připravíme vám účet.
Zrovna jsem se zapsal.
Ano.
Fajn.
Váš klíč.
Pokoj pro jednoho, prosím.
Standard.
Pas.
Nahoře.
Tyto hodinky byly ve vodě.
Spadly do umyvadla.
Ve slané vodě.
Jsou ty hodinky kradené?
Jak vidíte, jsou na nich mé iniciály.
Co pro vás mohu udělat?
Účet u neapolské pobočky.
Moment.
Zdravím. Tady Paolo Alessi,
ředitel římské pobočky.
Chtěl bych ověřit zůstatek na účtu na jméno
Richard Greenleaf.
Váš podpis.
Pěkné pero.
Drahá Marge.
Omlouvám se, že jsem nenapsal dřív.
Snad jsi mluvila s Tomem a řekl ti, že jsem v Římě,
aby ses o mě nebála.
Když je řeč o Tomovi, mýlíš se v něm.
Všechny ty hrozné věci, co jsi o něm říkala.
Ať je nebo není kýmkoliv,
není to špatný chlap.
Každopádně s námi nic nemá.
Snad si to uvědomuješ.
Co se nás týče,
nemysli si prosím, že před něčím utíkám.
Nebo od tebe.
Jen myslím, že malé odloučení
nám pomůže pochopit, co k sobě opravdu cítíme.
Ty Vánoce v Cortině mě mrzí.
Ale nemyslím, že bychom se měli tak brzy vidět.
Snad mě za to nebudeš nenávidět.
S láskou Dickie.
To světlo.
Vždy to světlo.
PS:
Snad se ti ten parfém líbí.
Najít ho bylo těžké.
Už jsem to skoro vzdal, ale Tom ho našel.
Řekl: „Marge bude mít takovou radost.“
Drahý Dickie.
Je to docela překvapení. Řím?
Divím se, co se v San Remu stalo.
Asi ne to, o čem jsme mluvili.
Ptala jsem se Toma, ale on mlžil.
Tom ve všem mlží.
Podle mě úmyslně. Nebo sis toho nevšiml?
Říkáš, že není špatný chlap, ale mně se nelíbí.
Proč nevidíš, že tě využívá?
Je teplouš?
Nevím.
Nemyslím, že je tak normální, aby měl sexuální život.
Ale musím říct, že se před ním chováš trochu zahanbeně.
Co to má být?
Staral ses, jaký má na Toma názor tvůj otec,
ale teď ho zřejmě ignoruješ.
Bylo to varování, Dickie.
Proč ignoruješ varování svého otce?
A jak říkáš, co se nás týče,
pár týdnů bez tebe tu snesu,
ale chybíš mi.
Kamkoliv se podívám, vidím známky tebe.
Ten malý olivovník, který jsme zasadili před mým oknem.
Knihy, které jsi mi půjčil, a já je nevrátila.
To rajče, které jsi mi dal, si vede skvěle.
Za ten parfém děkuju.
Je báječný, ale nevím, jestli věřím, že ho našel Tom.
Je pořád s tebou, nebo se vrátil do Států, jak říkal?
Už jsem o svém názoru na něj řekla dost, tak nebudu pokračovat.
Je to jen otázka.
Dej mi prosím vědět, co máš v plánu.
Nevím, jestli jsi pořád v Římě.
Jsi tam?
Možná bych tě tam měla jet hledat.
Snad se ti ta šála líbí, drahoušku.
Dělala jsem ti ji hodně večerů.
Nebudu říkat, že byly osamělé.
Mohu s vámi o něčem mluvit?
- Nějaký problém s pokojem, pane? - Ne, pokoj je v pořádku.
Jde o jednu ženu.
Není to tak vždy?
Nedávno jsem se rozešel se snoubenkou, a ona to nechce přijmout.
Mám někoho jiného a tak trochu se tu před svou snoubenkou skrývám.
- Bývalou snoubenkou. - Bývalou snoubenkou.
Soucítím.
Jo, ale já se bojím, že mě přijde hledat,
i kdyby měla prohledat všechny hotely v Římě.
Ví, že jste v Římě?
Ví, a raději bych netropil scénu. Obzvláště ne ve vašem hotelu.
Je nepříjemná?
Ano. A hlučná.
Možná byste měl jet do Florencie, Benátek, možná dál.
Mně se líbí tady.
Takže
má otázka na vás je...
Kdyby přišla tahle mladá dáma a ptala se, jestli tu jsem,
řekl byste jí, že tu nejsem?
Je mi líto, slečno.
Žádný pan Greenleaf tu není.
Carlo.
Jak je v Římě?
Je tu fajn. Našel jsi někoho?
Máme malý problém.
Lodník našel kupce, který tu loď za tvou cenu koupí.
Proč je to problém?
No, vlastně není. Jen taky očekává provizi.
Máš pravdu. Není to problém. Rozděl se s ním o tu svou.
Ne.
Chtěl jsem, abys řekl loďaři?
Kdybys uměl prodávat lodě, chtěl bys.
Ale já nechtěl a pochybuju, že jsi s ním mluvil.
Mluvil jsem s ním.
Jo? Jak se jmenuje?
Jak se jmenuje? Giulio.
Loďař Giulio?
Loďař Giulio.
Hele, jestli chceš, tak ho odmítnu.
Můžeme toho kupce nechat být.
Ale připrav se, že ta loď bude dlouho stát.
V zimě loď nikdo nechce. Znáš to.
Carlo.
Našel jsi způsob, jak získat svých 20 %. To obdivuju.
Pošli šek do římského American Expressu.
Minus Giuliova a má provize.
Netlač s tou historkou, Carlo.
Říkal jsi, ať ho pošlu tobě?
Ano, šek Banky republiky.
Ne tvému kamarádovi.
Mně. On je na cestách.
Dobře, kdo si teď vymýšlí?
Nezapomeneme na to? Mám si na ten prodej sehnat někoho jiného?
Uklidni se.
Neboj, pošlu ten šek tvým jménem.
Dobře. Jsem Ripley. R-I-P, ne R-E-E.
S čím si u nás otevřete účet, pane Ripley?
S tímto.
45 000 DOLARŮ
Čtyři roky po vraždě Ranuccia Tomassoniho v Římě
byl Caravaggio pořád psanec.
Během té doby, možná v posledním roce svého života,
namaloval svého Davida s hlavou Goliáše.
V tom obraze
spojuje Caravaggio vraha a oběť tím,
že vyobrazuje Davida jako soucitného, skoro až milujícího,
jak hledí na Goliášovu useklou hlavu.
A to pouto posílil tím,
že jako model pro oba použil sám sebe.
Oba obličeje jsou Caravaggiovy.
Mladý a starý.
Drahá mami a tati,
jsem v Římě. Hledám si tu na zimu byt.
Až se zabydlím, pošlu vám adresu.
Promiňte, že propásnu další Vánoce s vámi v New Yorku,
ale snažím se něco vyřešit, než se vrátím domů.
- Veselé Vánoce. - Vám taky.
Dostal jsem váš dopis.
Cením si vašich starostí o Toma, ale musím říct, že se v něm mýlíte.
Udělal přesně to, kvůli čemu jste ho sem poslali.
A vlastně mi pomohl.
Nevím, jestli to víte, ale je sirotek.
A to, jak o tom mluví, mi připomnělo důležitost rodiny.
Stydím se, ale než přijel, málem jsem na to zapomněl.
Nějak jste ze všech mých přátel poslali přesně toho pravého.
Mám vás oba rád a chybíte mi.
Richard.
Překlad titulků: Jan Šauer