NAPOLI
Forsvind.
Dickie?
Herinde.
Hej, Marge.
Hvor er Dickie?
I Rom.
Rom?
Fik du ikke hans brev?
Nej.
Det ligger nok på postkontoret.
Men jeg var der lige.
Så...
Hvad laver du?
Jeg gør det, Dickie bad mig om.
Jeg tager nogle ting med til ham.
Han sagde, han ville skrive til dig og sige, han blev der lidt.
Lidt, hvad betyder det?
Det ved han vist ikke.
Indtil sidst på vinteren, sagde han.
Kommer han slet ikke tilbage?
Han kommer på besøg og ordner nogle ting.
Vi skal vel stadig til Cortina.
Nej, det skal han ikke.
Han sagde, han ville skrive til...
Hvad hedder han? Freddie? Og sige det.
Men du burde tage afsted. Det pointerede han.
Skulle jeg tage afsted uden ham? Som om jeg ville gøre det.
Jeg siger bare, hvad han sagde.
Bor han hos nogen?
Jeg ved ikke, hvor han bor.
Og han sagde, du skulle tage køleskabet.
Hvad lavede I to?
Hvornår?
I San Remo.
Ikke noget særligt.
Vi købte din parfume.
Talte han ikke med dig om dine planer?
Mine?
Hvad mener du?
Skal du bo hos ham i Rom?
Et stykke tid, tror jeg.
For at få ham på plads.
Men du ved ikke, hvor han bor.
Han ville lægge besked hos American Express der,
når han fandt et sted at bo.
Og du skulle skrive dertil, hvis du skrev.
Og hvad så?
Så... vil jeg gerne til Paris.
Dig, eller du og ham?
Kun mig.
Hvad med jul?
Hvad med den?
Sagde han, om han kom tilbage hertil,
hvis ikke til Cortina?
Han sagde det ikke, men det tror jeg ikke.
Hvorfor tror du det, hvis han intet sagde?
Det er lidt... akavet, for...
...han sagde nogle ting om dig.
Om mig? Til dig?
Ja.
Som?
Han sagde, han gerne ville være alene lidt.
Bortset fra han ikke er alene.
Du er der åbenbart.
Han mente vist ikke mig.
Skal vi gå ud og drikke en drink og tale om det?
Jeg kan lave en her. Med is.
Ja?
Nej.
NAPOLI
Carlo, du bad os hente korset.
Det er en kirke. Der er mange kors.
Jeg bad om Foggini-korset.
Jeg ved ikke, hvem det er.
Det overrasker mig ikke.
Er der noget galt med dette kors?
Bortset fra, at det intet er værd?
Carlo, du må være mere specifik.
Tydeligvis.
Jeg kan lide det.
Ja?
Det kan jeg også.
Normalt hader jeg religiøs kunst.
Dette er ikke slemt.
Så tag det med hjem.
Det vil se godt ud i din stue.
Carlo.
Hej, Tomma!
For sent. Jeg fandt en anden til Paris-opgaven. Beklager.
Det er okay. Jeg har noget til dig.
Smut med jer, drenge.
Kom ind.
Hvad så?
Kender du nogen, der vil købe en båd?
Hvilken type båd?
40-fods Sangermani.
Er det din båd?
Det er min vens. Han rejser.
Din rige ven, der var bange for mig?
Han vil have tre millioner lire for den,
derfra får du en kommission.
Det kan jeg godt. Tyve procent.
Nej, det går ikke.
Han betaler mig ti. Tredive er for meget.
Vent lige.
Hvorfor betaler han dig, hvis jeg sælger den?
For du sælger den ikke uden mit samtykke.
Det er ikke det værd for mindre end 20 procent.
Carlo. Det her er mit arbejde.
Jeg arrangerer salg af ting, så jeg bestemmer gebyret.
Ved du, hvad jeg laver?
Det tror jeg.
Tyve procent. Delt mellem os, ti til hver.
Højere kan jeg ikke gå.
Kan du ikke gå?
Vil han ikke gå.
Beklager. Tyve til mig.
Okay, fint...
Tomma!
Kom her.
Jeg kan lide dig. Sid ned.
Vi finder ud af noget.
De er tilbage. Skal De bo hos os igen?
Nej, jeg vil gerne tale med manageren.
Det er mig.
Okay.
En af mine venner har nogle ting,
som hotellet måske vil købe.
Ting?
Ja.
Lav en liste over det, som I vil have
med en pris og send den til mig i Rom hos American Express.
Jeg giver den til min ven, og en af os kontakter dig.
Er din ven i Rom?
Det er han.
Og du håndterer hans affærer.
Det gør jeg.
Er dette også til salg?
Hvad end det er?
"Hvad end det er"?
Ja.
Nej, det er ikke til salg.
Frokosten er klar.
Richard sagde, han ville skrive til dig
for at takke dig for alt, du har gjort for ham.
I mellemtiden bad han mig give dig det her.
Hvad er det for?
Han er stadig i Rom og kommer nok ikke tilbage,
så dine tjenesteydelser er ikke nødvendige mere.
Jeg gør det selv.
Vent på mig her, tak.
Seks billetter til Rom. Første klasse.
Seks?
12.000 lire.
ROM
Velkommen.
Tak.
Jeg vil gerne have et værelse. Deluxe.
Med det samme.
Hvor mange dage?
To uger.
Perfekt.
Underskriv her, tak.
Flot fyldepen.
Tak, hr. Greenleaf.
Værelse nummer 312.
Velkommen til Rom.
Får De brug for noget, så ring til receptionen.
Dårligt nyt?
Ja. Ringede hun eller kom forbi?
Hun ringede.
- Talte du med hende? - Ja.
Hvad sagde hun?
Hun virkede lettet over at vide, at De var her
og sagde, De straks skulle kontakte hende.
Ja, det er presserende. Det betyder, at min mor har fået det værre.
Det gør mig ondt.
Sagde frk. Sherwood noget om at komme til Rom?
Nej.
Jeg beklager, men jeg bliver nødt til at tjekke ud.
Det forstår jeg. De må tage Dem af Deres mor.
Bare det ikke er så alvorligt, som det lyder.
Samme her.
Jeg sender en piccolo op efter bagagen.
Mange tak.
Og ringer frk. Sherwood igen, før jeg får fat i hende,
vil du så sige, at jeg kontakter hende hurtigst muligt?
Javel. Jeg skriver det ned.
Og vi forbereder Deres regning.
Jeg har lige tjekket ind.
Ja.
Fint.
Deres nøgle.
Et enkeltværelse, tak.
Standard.
Pas.
Ovenpå.
Dette ur har været i vand.
Det faldt i vasken.
I saltvand.
Er uret stjålet?
Som De kan se, har det mine initialer.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
En konto i Napoli-afdelingen.
Et øjeblik.
Hallo. Det er Paolo Alessi,
direktør for Rom-afdelingen.
Jeg vil gerne tjekke balancen på en konto tilhørende
Richard Greenleaf.
Deres underskrift.
Flot fyldepen.
Kæreste Marge.
Undskyld, at jeg ikke har skrevet.
Nu har du nok talt med Tom og ved, jeg er i Rom,
så du ikke har været bekymret.
Med hensyn til Tom tog du fejl.
Alle de frygtelige ting, du sagde om ham.
Hvad end han er eller ikke er i den henseende,
er han ingen skidt fyr.
Han har intet med os at gøre i alle fald.
Det håber jeg, du indser.
Men hensyn til os
så tro ikke, at jeg løber fra noget.
Eller fra dig.
Lidt tid adskilt fra hinanden
vil hjælpe os med at forstå vores følelser.
Jeg beklager det med julen i Cortina.
Men jeg mener ikke, vi skal ses så hurtigt.
Og had mig ikke for det.
Kærligst, Dickie.
Lyset.
Altid lyset.
PS.
Jeg håber, du kan lide parfumen.
Den var svær at finde.
Jeg havde nær opgivet, så fandt Tom den.
Han sagde: "Marge bliver så glad."
Kære Dickie.
Det er lidt af en overraskelse. Rom?
Hvad skete der i San Remo?
Åbenbart ikke det, vi talte om.
Jeg spurgte Tom, og han var vag omkring det.
Alt ved Tom er altid vagt.
Med vilje, hvis du spørger mig. Eller har du ikke bemærket det?
Du siger, han ikke er slem, men jeg hader ham.
Kan du ikke se, at han udnytter dig?
Er han bøsse?
Det ved jeg ikke.
Han er vist ikke normal nok til at have et sexliv.
Men du opførte dig skamfuldt omkring ham.
Hvad handlede det om?
Du var bekymret over din fars mening om Tom,
men nu ignorerer du den.
Det var en advarsel, Dickie.
Hvorfor ignorerer du din fars advarsel?
Med hensyn til os, som du skrev,
kan jeg overleve et par uger uden dig her, kære,
men jeg savner dig.
Overalt er der tegn på dig.
Det lille oliventræ, vi plantede udenfor mit vindue.
Bøgerne, jeg lånte af dig og aldrig returnerede.
Tomatplanten, du gav mig, har det fint.
Tak for parfumen.
Den er yndig, men jeg tror ikke på, at Tom fandt den.
Er han der stadig, eller tog han tilbage til USA, som han sagde?
Jeg har sagt nok om ham, så ikke mere her.
Det er bare et spørgsmål.
Lad mig vide, hvad dine planer er.
Jeg ved ikke, om du stadig er i Rom.
Er du det?
Måske skulle jeg bare finde dig.
Håber, du kan lide halstørklædet, kære.
Jeg brugte mange nætter på at lave det.
Jeg siger ikke ensomme nætter.
Kan jeg tale med dig om noget?
- Er det om værelset? - Nej. Det er helt fint.
Det er om en kvinde.
Som altid, ikke?
Jeg har slået op med min forlovede. Hun vil ikke acceptere det.
Jeg har mødt en anden, så jeg gemmer mig for min forlovede.
- Eksforlovede. - Eksforlovede.
Jeg forstår.
Min bekymring er, at hun vil prøve at finde mig,
også selvom hun skal tjekke alle hoteller i Rom.
Ved hun, at De er i Rom?
Ja, og jeg vil ikke have en scene. Især ikke her på hotellet.
Er hun ubehagelig?
Ja. Og højlydt.
Måske burde De tage til Firenze, Venedig eller længere væk.
Jeg kan lide Rom.
Så...
...mit spørgsmål er...
...hvis den unge dame kommer og spørger efter mig her,
kan du så sige, at jeg ikke bor her?
Jeg beklager, frøken.
Her bor ingen hr. Greenleaf.
Carlo.
Hvordan er Rom?
Rom er fin. Har du fundet en?
Der er et lille problem.
Bådeholderen har fundet en køber til den pris, du sagde.
Hvorfor er det et problem?
Det er det heller ikke. Men han vil også have kommission.
Du har ret. Det er intet problem. Du kan dele din med ham.
Næh.
Bad jeg dig om at involvere bådeholderen?
Kendte du til bådsalg, så ja.
Nej, og jeg tvivler på, du talte med ham.
Jeg har talt med ham.
Ja? Hvad hedder han?
Hans navn? Giulio.
Giulio, bådeholderen?
Giulio, bådeholderen.
Jeg kan sige nej til ham, hvis du vil have det.
Vi kan lade køberen gå igen.
Men så går der lang tid, inden båden sælges.
Ingen vil have en båd om vinteren. Det ved du.
Carlo.
Så fik du de 20 procent. Det beundrer jeg næsten.
Send en bankcheck til American Express, Rom.
Minus Giulios kommission og min.
Pres ikke på med historien.
Sagde du, send til dig?
Ja, en Banca della Repubblica-check.
Ikke til din ven.
Til mig. Han rejser.
Hvem fortæller nu en historie?
Skal vi glemme det? Jeg kan få en anden til det.
Jeg sender checken i dit navn, bare rolig.
Godt. Og det er Ripley. R-I-P, ikke R-E-E.
Hvad vil De indsætte på kontoen, hr. Ripley?
Dette.
$45,000.
Fire år efter mordet på Ranuccio Tomassoni i Rom
var Caravaggio stadig på flugt.
I løbet af den tid, måske i det sidste år af hans liv i 1610,
malede han David med Goliats hoved.
I maleriet
forbinder Caravaggio morderen og offeret
ved at portrættere David som medfølende, endda kærlig,
i måden hvorpå han ser på Goliats afskårne hoved.
Og han gør forbindelsen endnu stærkere
ved at bruge sig selv som model for begge.
De har begge Caravaggios ansigt.
Ung... og gammel.
Kære mor og far.
Jeg er i Rom og leder efter en lejlighed.
Bagefter sender jeg jer adressen.
Desværre går jeg glip af endnu en jul hos jer,
men jeg arbejder med nogle ting, før jeg kommer hjem.
- Glædelig jul. - I lige måde.
Jeg fik dit brev.
Jeg værdsætter din bekymring om Tom, men du tager fejl af ham.
Han har gjort det, du bad ham gøre.
Og det har faktisk hjulpet mig.
Du ved måske ikke, at han er forældreløs.
Og sådan som han taler om det, minder det mig om familiens betydning,
hvilket jeg skamfuldt erkender, at jeg havde glemt, indtil han kom.
Ud af alle mine venner valgte du den rette at sende.
Jeg elsker og savner jer.
Richard.
Tekster af: Toni Spring