NAPOLI
Dispari!
Dickie?
Aici!
Bună, Marge!
Unde e Dickie?
La Roma.
La Roma?
N-ai primit scrisoarea lui?
Nu.
O fi la poștă.
Doar ce-am fost acolo.
Atunci...
Ce faci, Tom?
Fac ce mi-a cerut Dickie.
Îi duc niște lucruri dorite la Roma.
A zis că o să-ți scrie ca să-ți spună că va sta acolo o vreme.
Cât înseamnă „o vreme”?
Nu știu. Probabil nici el.
Cel puțin până la sfârșitul iernii, a zis.
Nu se întoarce toată iarna?
Sigur o să se întoarcă în vizită și ca să aranjeze anumite lucruri.
Dar tot mergem la Cortina.
Nu, de fapt, nu merge.
A zis că o să-i scrie lui...
Cum îl cheamă? Freddie? Și o să-l anunțe.
Dar tu ar trebui să mergi. Chiar a insistat.
Să mă duc eu? Fără el? De parcă aș face asta!
Îți spun doar ce a zis, Marge.
Stă cumva cu cineva?
Nu știu unde stă.
Și a zis să iei tu frigiderul.
Ce-ați făcut?
Când?
La San Remo.
N-am făcut nimic deosebit.
Ți-am cumpărat parfumul.
N-a discutat cu tine despre planurile tale?
Ale mele?
La ce te referi?
O să stai și tu cu el la Roma?
O vreme, bănuiesc.
Îl ajut să se instaleze.
Dar nu știi unde stă.
A zis că-mi lasă un mesaj la American Express,
după ce află unde stă.
Și să-i scrii acolo, dacă îi scrii.
Apoi ce urmează?
Apoi... vreau să merg la Paris.
Tu sau tu cu el?
Doar eu.
Și Crăciunul?
Ce-i cu el?
A zis dacă intenționează să vină aici,
dacă nu merge la Cortina?
N-a spus, dar nu cred.
De ce crezi asta dacă n-a spus?
E cam... stânjenitor, Marge, pentru că...
a zis niște lucruri despre tine.
Despre mine? Ție?
Da.
Cum ar fi?
A zis că simte că vrea să fie singur o vreme.
Doar că n-o să fie singur.
Vei fi și tu, după câte se pare.
Nu s-a referit la mine, presupun.
Vrei să ieșim să bem ceva și să mai vorbim despre asta?
Sau îți fac eu ceva de băut. Cu gheață.
Da?
Nu.
NAPOLI
Carlo, tu ne-ai zis să luăm crucifixul.
E o biserică. E plin de crucifixe.
Eu v-am zis să luați crucifixul lui Foggini.
Nu știu cine e ăla.
Nu mă miră.
E ceva în neregulă cu crucifixul ăsta?
Pe lângă faptul că nu valorează nimic?
Nouă trebuie să ne spui mai clar.
Mi-am dat seama.
Dar îmi place.
Da?
Și mie.
Nu-mi place arta religioasă.
Dar ăsta nu e rău.
Du-l acasă la tine, atunci!
O să stea bine în sufrageria ta.
Carlo.
Salut, Tomma!
Ai întârziat. Am găsit pe altcineva pentru Paris. Îmi pare rău.
E-n regulă. Am ceva pentru tine.
Ieșiți de-aici!
Hai, vino!
Spune-mi!
Cunoști pe cineva interesat de o barcă?
Ce fel de barcă?
De 12 metri, Sangermani.
E barca ta?
A prietenului meu. El călătorește.
Ăla bogat care se teme de mine?
Vrea trei milioane de lire pe ea, nu mai puțin,
din care îți dă comision.
Pot face asta. 20%.
N-o să accepte.
Îmi dă mie zece. Treizeci e prea mult.
Stai așa!
De ce îți dă ție, când eu o vând?
Pentru că n-ai vinde-o dacă nu ți-aș cere eu.
Nu merită. Pentru mine nu merită mai puțin de 20%.
Carlo. Eu cu asta mă ocup.
Aranjez vânzarea bunurilor, deci eu stabilesc tarifele.
Știi cu ce mă ocup eu?
Mi-am făcut o idee.
20%. Împărțim între noi, zece de fiecare.
E maximul pe care-l ofer.
Tu îl oferi?
El îl oferă.
Scuze, 20 pentru mine.
Bine, atunci...
Tomma!
Treci încoace!
Îmi place de tine, Ripley. Ia loc!
Ne înțelegem cumva.
V-ați întors! Vă cazați la noi iarăși?
Nu, de fapt, aș dori să vorbesc cu managerul.
Eu sunt.
Bine.
Un prieten are niște lucruri
de care hotelul ar putea fi interesat.
Lucruri?
Da.
Faceți o listă cu ce vrea hotelul
și un preț și trimiteți-mi-o la Roma, la American Express.
I-o dau prietenului meu și unul dintre noi vă va contacta.
Prietenul dv. e la Roma?
Da.
Și dv. vă ocupați de treburile lui.
Da.
Și ăsta e de vânzare?
Ce-o fi și ăsta?
„Ce-o fi și ăsta”?
Da.
Nu, nu e de vânzare.
Prânzul e gata.
Richard a zis că urmează să-ți scrie
ca să-ți mulțumească pentru tot ce ai făcut pentru el.
Între timp, m-a rugat să-ți dau ăștia.
Pentru ce sunt?
El a rămas la Roma, nu știe dacă se mai întoarce aici,
așa că nu mai are nevoie de tine.
Îl pun eu.
Așteptați-mă aici, mulțumesc.
Șase bilete spre Roma. Clasa întâi.
Șase?
12.000 de lire.
ROMA
Bun-venit la Excelsior!
Mulțumesc.
Aș dori o cameră, vă rog. Deluxe.
Imediat.
Câte zile?
Două săptămâni.
Perfect.
Semnați aici, vă rog.
Frumos stilou!
Mulțumesc, dle Greenleaf.
Camera 312.
Bine ați venit la Roma!
Dacă aveți nevoie de ceva, sunați la recepție.
O veste proastă?
Da. A sunat sau a trecut pe-aici?
A sunat.
- Ați vorbit cu ea? - Da.
Ce-a spus?
A părut ușurată să afle că sunteți aici
și a spus să o contactați urgent.
Da, este urgent. Înseamnă că boala mamei s-a agravat.
Îmi pare rău să aud asta.
Dra Sherwood a spus cumva că vine la Roma?
Nu, dle.
Îmi pare rău. Trebuie să fac check out-ul acum.
Înțeleg perfect. Trebuie să aveți grijă de mama dv.
Sper să nu fie atât de grav pe cât pare.
Și eu sper.
Vă trimit un hamal să vă ajute cu bagajul.
Mulțumesc.
Dacă dra Sherwood sună iar înainte s-o contactez,
îi puteți spune că o voi suna imediat ce voi putea?
Desigur. Voi nota.
Și vă pregătim factura.
Doar ce m-am cazat.
Da.
În regulă.
Cheia dv.!
O cameră single, vă rog.
Standard.
Pașaportul.
La etaj.
Ceasul ăsta a fost băgat în apă.
A căzut în chiuvetă.
În apă sărată.
E un ceas furat?
După cum vedeți, are gravate inițialele mele.
Cu ce vă pot ajuta?
Cont la filiala din Napoli.
O clipă.
Bună ziua! Sunt Paolo Alessi,
directorul filialei din Roma.
Aș dori să verific soldul din contul titularului
Richard Greenleaf.
O semnătură.
Frumos stilou!
Draga mea Marge,
Iartă-mă că nu ți-am scris mai devreme.
Sper că ai vorbit cu Tom și ți-a spus că sunt la Roma,
așa că nu ți-ai făcut griji.
Apropo de Tom, te înșeli în privința lui.
Cu toate acele lucruri îngrozitoare despre el.
Orice este sau nu, din punctul ăsta de vedere,
nu e un om rău.
N-are legătură cu noi, în orice caz.
Sper că înțelegi asta.
Cât despre noi,
te rog să nu crezi că fug de ceva.
Sau de tine.
Cred doar că o scurtă despărțire
ne va ajuta să înțelegem ce simțim unul pentru altul.
Îmi pare rău pentru Crăciunul la Cortina.
Dar nu cred că ar trebui să ne vedem așa curând.
Sper să nu mă urăști pentru asta.
Cu drag, Dickie.
Lumina.
Întotdeauna lumina.
PS.
Sper că-ți place parfumul.
A fost greu de găsit.
Era să renunț, dar l-a găsit Tom.
A zis: „Marge o să se bucure atât de mult!”
Dragă Dickie,
Asta chiar că e o surpriză. Roma?
Oare ce s-a întâmplat la San Remo?
Se pare că nu ceea ce am discutat.
Tom mi-a răspuns foarte vag.
Totul la Tom e foarte vag.
În mod intenționat, după părerea mea. Sau n-ai observat?
Spui că nu e un om rău, dar mie nu-mi place.
Cum de nu vezi că te folosește?
E homosexual?
Nu știu.
Nu cred că e îndeajuns de normal să aibă vreo viață sexuală.
Dar te porți oarecum rușinat în preajma lui.
Ce-i cu asta?
Te-a îngrijorat opinia tatălui tău despre el,
dar acum pare că o ignori.
A fost un avertisment, Dickie.
De ce ignori avertismentul tatălui tău?
Cât despre noi, după cum ai spus,
pot suporta câteva săptămâni fără tine,
dar îmi lipsești.
Totul din jur îmi amintește de tine.
Micul măslin pe care l-am plantat în fața geamului meu.
Cărțile împrumutate, pe care nu ți le-am dat înapoi.
Răsadul de roșii de la tine crește bine.
Mulțumesc pentru parfum.
E minunat. Dar nu prea cred că Tom l-a găsit.
Încă mai e acolo sau s-a întors în America, cum a zis?
Am zis destule despre el, așa că nu mai scriu acum.
E doar o întrebare.
Te rog, anunță-mă ce planuri ai!
Nici nu știu dacă mai ești la Roma.
Ești?
Poate ar trebui să vin după tine.
Sper să-ți placă fularul, dragul meu.
Am petrecut multe nopți tricotându-l.
Nu spun „nopți în singurătate”.
Pot să vă spun ceva?
- E vreo problemă cu camera? - Nu, camera e-n regulă.
E despre de o femeie.
Nu așa e mereu?
M-am despărțit recent de logodnica mea și nu vrea să accepte.
Am cunoscut pe altcineva, deci mă cam ascund aici de logodnica mea.
- Fosta logodnică. - Fosta logodnică.
Așa aș face și eu.
Da, dar îmi fac griji că o să încerce să mă găsească,
chiar dacă asta înseamnă să mă caute în fiecare hotel din Roma.
Deci știe că sunteți la Roma.
Da, și aș prefera să nu facă scandal. Mai ales la hotelul dv.
Poate fi dezagreabilă?
Da. Și gălăgioasă.
Poate ar trebui să mergeți la Florența sau la Veneția.
Îmi place aici.
Așadar...
întrebarea mea este...
dacă trece pe-aici domnișoara asta și întreabă de mine,
îi puteți spune că nu sunt aici?
Îmi pare foarte rău, dră.
Nu e niciun domn Greenleaf aici.
Carlo.
Cum e la Roma?
E bine. Ai găsit pe cineva?
Există o mică problemă.
Paznicul de bărci a găsit un cumpărător la prețul cerut de tine.
De ce e asta o problemă?
Nu e chiar o problemă. Dar și el așteaptă un comision.
Ai dreptate, nu e nicio problemă, îl poți împărți pe al tău.
Nu.
Ți-am cerut eu să-l implici și pe el?
Dacă te pricepeai la bărci, îmi ziceai.
Dar nu ți-am zis. Nici nu cred că ai vorbit cu el.
Chiar am vorbit.
Da? Cum îl cheamă?
Îl cheamă Giulio.
Giulio, paznicul de bărci?
Giulio, paznicul.
Uite, pot să-l refuz dacă vrei.
Putem renunța la cumpărător.
Dar fii pregătit să aștepți multă vreme!
Nimeni nu-și cumpără barcă iarna. Știi asta.
Carlo.
Ai reușit să obții 20%. Aproape că admir asta.
Trimite un cec bancar la American Express, Roma.
Fără comisionul lui Giulio și al meu.
Nu mai insista cu povestea asta!
Ai zis să ți-l trimit ție?
Da, un cec Banca Della Repubblica.
Nu prietenului tău.
Mie. El călătorește.
Acum cine inventează povești?
S-o lăsăm baltă? Să pun pe altcineva s-o vândă?
Calmează-te!
Trimit cecul pe numele tău, stai liniștit!
Bine. Și mă cheamă Ripley. R-I-P, nu R-E-E.
Cu ce sumă deschideți contul, dle Ripley?
Cu asta.
45.000$
La patru ani după uciderea lui Ranuccio Tomassoni la Roma,
Caravaggio era încă fugar.
Chiar în acești ani, poate chiar în ultimul an al vieții sale, 1610,
a pictat David cu capul lui Goliat.
În tablou,
Caravaggio a ales să creeze o legătură între ucigaș și victimă,
reprezentându-l pe David cu o expresie plină de compasiune, chiar afectuoasă,
cu care se uită la capul tăiat al lui Goliat.
A făcut această legătură cu atât mai puternică
cu cât s-a folosit pe sine ca model pentru ambele personaje.
Este tot chipul lui Caravaggio.
Tânăr... și bătrân.
Dragă mamă și tată,
Sunt la Roma și caut un apartament pentru iarnă.
Imediat ce mă instalez, vă trimit adresa.
Îmi pare rău că pierd încă un Crăciun cu voi,
dar încerc să rezolv niște lucruri înainte să vin acasă.
- Crăciun fericit! - Asemenea.
Am primit scrisoarea ta.
Apreciez îngrijorarea legată de Tom, dar te înșeli în privința lui.
A făcut exact ce l-ai trimis să facă.
Și chiar m-a ajutat, de fapt.
Nu știu dacă știi asta, dar el e orfan.
Felul în care vorbește despre asta mi-a amintit de importanța familiei,
pe care aproape o uitasem, spre rușinea mea, până să vină el.
Dintre toți prietenii mei, l-ai trimis pe cel mai potrivit.
Vă iubesc și mi-e dor de voi.
Richard.
Subtitrarea: Iulia Rolle