Dobré ráno. Přišel jsem se podívat na byt.
Dobré ráno.
Jak se máte?
Jmenuju se Richard.
Jste Angličan?
Američan.
Snad to není problém.
Ne. Američany mám ráda.
Angličany...
Je teď vhodná doba na prohlídku bytu?
Musíme jít po schodech.
Výtah je rozbitý.
Itálie.
Tohle je obývák.
Tohle je ložnice.
Čím se živíte, Richarde?
Má rodina vlastní v New Yorku firmu vyrábějící lodě.
Lodě.
Čluny. Jachty.
Tohle je kuchyně.
Je hezká a velká.
Ale jsem v Římě, abych studoval malířství.
Jste umělec?
Tady je telefon.
Sehnat telefon není snadné.
Trvá měsíce, než ho namontují.
Takže...
Co vy na to?
Podle mě je perfektní.
Richard Greenleaf.
- Budete tu s rodinou? - Ne. Jen já.
Nejste ženatý?
Pronájem je nejméně na půl roku.
To je v pořádku.
Tak hezký byt možná nikdy neopustím.
Mohu zaplatit první dva měsíce předem?
Jistě.
Díky, madam.
Jsem slečna.
Omlouvám se, Riccardo. Výtah stále nefunguje.
To je v pořádku.
Mrzí mě to.
Tohle.
Výborná volba.
Drahá Marge,
ano, ta šála se mi líbila.
O to víc, že jsi ji upletla.
Zrovna ji mám na sobě.
Co se týče mých plánů, ještě nemám jasno.
Studuji u malíře jménem Di Massimo.
Je to skvělý a trpělivý učitel.
Vzdal jsem se myšlenky na byt v Římě.
Aspoň prozatím.
Di Massimo jede na pár měsíců na Sicílii
a možná pojedu taky, abychom mohli pokračovat v lekcích.
Co bude potom, nevím jistě. A to je v pořádku.
Nemít plán mi teď vyhovuje.
Snad se ti s tvou knihou daří.
Určitě ano.
Brzy bude na regálech v knihkupectví Strand.
Zase napíšu, až budu vědět víc.
Mezitím mi bude chybět Atrani...
i ty.
Dickie.
Je tu pro mě kufr.
Jistě, pane Greenleafe.
- Tady je. - Díky.
Už funguje.
Dickie!
Dickie! Tady Freddie.
No tak, otevři. Bytná mi řekla, že tu jsi.
Dickie tu teď není. Šel ven.
Kam?
Nevím. Možná by ses mohl vrátit později?
Možná bych tu na něj mohl počkat.
Mohu jít dál?
Jistě.
- Jsi Tom, že? - Ano.
Tom Ripley.
Známe se z Neapole.
Vzpomínám si.
Takže ty s ním bydlíš?
Ne, jen jsem na návštěvě.
Takže ty přijdeš...
On odejde...
Říkal, že si něco musí zařídit.
Vidím, že pořád maluje.
Není to špatné.
Zlepšuje se.
Dáš mi něco k pití?
Nevím, co tu je.
Vidím, co tu je.
Máš stejné boty jako já a Dickie.
Opravdu?
Dickieho boty jsem asi ještě neviděl.
Nosí je pořád.
Tyhle mám z New Yorku.
Z New Yorku?
Nebudu se ptát odkud v New Yorku.
Odkud v New Yorku?
Nevzpomínám si.
My ty naše koupili ve Florencii.
No...
Teď jsem si vzpomněl.
Říkal něco o schůzce s někým U Otella.
Víš, kde to je? Kousek od Piazza della Rotonda.
Asi bys ho tam stihl.
Měl přece něco zařizovat.
A teď je to schůzka.
Asi je to obojí.
Co se děje, Tome?
Nevím, jak to myslíš.
S Dickiem.
Že nikomu neříká, kam jede nebo kde bydlí.
Mně to řekl.
Jo, tobě to řekl.
Ale ne mně, Marge nebo komukoliv, koho známe. Jen tobě.
Podle toho, co mi řekl, myslím, že chce být chvíli sám.
Ne, že by se s Marge pohádali.
Jo. Jestli mě zase zazdí, pohádá se se mnou.
On tě nezazdil.
Jen tu není.
Cortina.
Viděl jsi, jak jsem ho zval.
Říkal, že přijede, ale neukázal se.
Ani nenapsal proč. Ani slovo.
Nic, jen...
On ti nenapsal? Mně řekl, že napsal.
Ne.
Tak jak víš, že je tady?
Telefon.
Ještě není v žádném telefonním seznamu, ale volal jsem do telefonní firmy.
Dali mi adresu.
Aha.
Žiješ tu s ním, že?
Ne.
Ne?
Dickie by na sebe ten hrozný župan v životě nevzal.
Kde bydlíš?
Jen cestuju.
- Kam? - Po Itálii.
- Kam? - Všude možně.
U Otella, jo?
To říkal.
No, možná tam půjdu.
Jestli se minete, řeknu mu, že ses stavil.
Kde bydlíš?
V Excelsioru.
Jasně.
No, řeknu mu to.
Dobře.
Rád jsem tě zase viděl.
- Promiňte. - Ano?
Není doma.
- Ano, je doma. - Kdo?
Riccardo.
Riccardo ne.
Ano.
Ne, šel ven.
Ne. Viděla jsem ho.
Jsem si jistá.
Ne, madam, mýlíte se.
Já se mýlím? Ne, pane, vy se mýlíte.
Mýlíte se. Není tam.
Je doma. Říkám vám...
Poslouchejte, nevím, co vám mám říct.
To jsem já, Tome.
Zapomněl sis něco?
Ne.
Zase jsem mluvil s bytnou.
Mohu jít dál?
Jasně.
Říká, že tu bydlí jen Dickie.
To je pravda.
Říkal jsem, že tu nebydlím.
Říká, že tu teď je jen on.
- Nerozumím. - Viděla ho jít nahoru. Je si jistá.
Zjevně tu není.
Asi ho neviděla odcházet.
Když šel k Otellovi?
Jo.
Ona mi připadá jako někdo, kdo vidí všechno.
Co se doopravdy děje, Tome?
Co se děje s čím?
S tebou a Dickiem.
Marge má své teorie, ale myslím, že se mýlí.
Nemluvila s Bobem.
Kdo je Bob?
Delancey. V New Yorku. Já mu zavolal.
Poznali jsme se u něj. On si na to jako já vzpomíná.
Ty jsi jediný, kdo si nevzpomíná. Proč?
Prostě si nevzpomínám.
Promiň.
Dobře. To je jedno. Podle mě si vzpomínáš.
Nezáleží na tom. Něco mi o tobě řekl.
Sotva mě zná.
Účetnictví, Tome?
Cože?
To jsi říkal, že děláš.
To je pravda.
A za tím si stojíš?
Nevím, kam tím míříš.
Mluvím o tom, co říkal Bob.
O tom, co opravdu děláš.
Což je, zdá se, cokoliv kdo chce.
Falešnou občanku.
Bankovní dopis. Notářské razítko.
„Ať jde o cokoliv, řekni Tomovi,“ říkal. „Sežene ti to.“
Proto jsi odjel z New Yorku, Tome?
Než tě někdo zatknul?
Kde je?
A neříkej, že u Otella, protože víme, že tam není.
Chci, abys odešel.
To určitě ano.
Ukážeš mi své hodinky?
Ne.
Mířím přesně tam, kam myslíš.
Sundej je, ať vidím, co je vzadu.
Ať vidím ty iniciály „RG“, které tam jsou.
Jeho Rolexky. Jeho oblečení. Jeho Ferragamos.
Co ještě máš, Tome?
Jeho peníze? Jeho Picassa?
Myslím, že bys měl jít.
Dobře.
Odejdu. Odcházím.
Ale vrátím se s policií.
A koho zajímá, že tu nebudeš?
Daleko se nedostaneš.
Ježíši.
Proboha.
Bože.
Funguje.
Je to zázrak.
Až po vás.
V kolik?
Nevím jistě. Myslím, že odešel kolem osmé nebo deváté.
Nějak tak.
V osm.
Kdo je tam?
Mohu vám pomoct?
Ne, díky. Všechno je v pohodě.
Je v pořádku?
Je v pohodě.
Jen moc vypil.
Dobrou noc.
No tak, kámo.
Je to v pořádku.
Tak jo.
Do háje.
Jste volný?
Ke Claudiovu akvaduktu.
Překlad titulků: Jan Šauer