Huomenta. Tulin katsomaan asuntoa.
Huomenta.
Mitä kuuluu?
Nimeni on Richard.
Englantilainenko?
Amerikkalainen.
Toivottavasti se ei haittaa.
Ei lainkaan. Pidän amerikkalaisista.
Englantilaiset...
Onko nyt sopiva hetki katsoa asuntoa?
On mentävä rappusia.
Hissi on rikki.
Italia.
Tässä on olohuone.
Tämä on makuuhuone.
Mitä työtä teet, Richard?
Perheeni yritys rakentaa laivoja New Yorkissa.
Laivoja.
Veneitä. Jahteja.
Tässä on keittiö.
Mukavan tilava.
Tulin Roomaan opiskelemaan maalausta.
Taiteilijako?
Tässä on puhelin.
Puhelimia ei saa helpolla.
Asentamiseen menee kuukausia.
No...
Mitä sanot?
Se on täydellinen.
Richard Greenleaf.
Muutatko perheen kanssa? - En. Yksin.
Etkö ole naimisissa?
Sopimus on vähintään puoli vuotta.
Se sopii.
En ehkä lähde koskaan niin kauniista asunnosta.
Sopiiko, jos maksan kaksi kuukautta ennakkoon?
Tietenkin.
Kiitos, rouva.
Neiti.
Valitan, Riccardo. Hissi ei vieläkään toimi.
Ei haittaa.
Valitan.
Tämä.
Loistava valinta.
Rakas Marge...
Pidin huivista kovasti.
Etenkin, kun sinä teit sen.
Se on nytkin ylläni.
En tiedä tarkalleen suunnitelmiani.
Di Massimo -niminen maalari opettaa minua.
Hän on taitava ja kärsivällinen.
Luovun ideasta ottaa asunto Roomasta.
Ainakin toistaiseksi.
Di Massimo lähtee Sisiliaan pariksi kuukaudeksi.
Saatan lähteä mukaan jatkaakseni oppitunteja.
Sen jälkeen, kuka tietää. Se ei haittaa.
Suunnittelemattomuus sopii mielentilaani.
Kai kirjasi edistyy hyvin?
Olen varma, että edistyy.
Pian se on The Strandin hyllyillä.
Kirjoitan taas, kun tiedän enemmän.
Siihen asti: kaipaan Atrania -
ja sinua.
Dickie.
Täällä on minulle matkalaukku.
Tietenkin, hra Greenleaf.
Olkaa hyvä. - Kiitos.
Se toimii.
Dickie!
Dickie! Freddie täällä.
Avaa ovi. Vuokraemäntä sanoi, että olet täällä.
Dickie ei ole kotona. Hän lähti ulos.
Minne?
En tiedä. Ehkä voisit palata myöhemmin?
Ehkä voisin odottaa täällä.
Saanko tulla sisään?
Tietenkin.
Tom, eikö? - Aivan.
Tom Ripley.
Tapasimme Napolissa.
Muistan.
Asutko hänen luonaan?
En, tulin vain käymään.
Tulet käymään...
Hän lähtee...
Hänen piti hoitaa jokin asia.
Hän näemmä maalaa.
Ei hullumpi.
Hän kehittyy.
Voinko ottaa juotavaa?
En tiedä, mitä siellä on.
Näkeehän sen.
Samat kengät kuin Dickiellä ja minulla.
Onko?
En ole nähnyt Dickien kenkiä.
Hän käyttää niitä alvariinsa.
Ostin nämä New Yorkista.
New Yorkistako?
En kysy, mistä sieltä.
Mistä sieltä?
En muista.
Me ostimme omamme Firenzestä.
No...
Muistin juuri.
Hän sanoi tapaavansa jonkun Otello'sissa.
Tiedätkö paikan? Piazza della Rotondan lähellä.
Löydät hänet ehkä sieltä.
Puhuit asioiden hoidosta.
Ja nyt tapaamisesta.
Tekee kai molemmat.
Mistä kiikastaa?
En tiedä, mitä tarkoitat.
Dickiellä.
Hän ei kerro kellekään, mitä tekee tai missä asuu.
Hän kertoi minulle.
Niin, sinulle.
Muttei minulle, Margelle tai kellekään tutullemme. Vain sinulle.
Ymmärtääkseni hän haluaa vain omaa aikaa.
Ei ole välirikkoa Margen kanssa.
Välirikko tulee minun kanssani, jos hän tekee toiste oharit.
Ei hän tehnyt ohareita.
Lähti vain ulos.
Cortina.
Kuulit, kun kutsuin hänet.
Hän sanoi tulevansa muttei ilmaantunut.
Ei kirjoittanut kertoakseen syytä. Ei sanaakaan.
Ei mitään...
Eikö hän kirjoittanut? Sanoi kirjoittaneensa.
Ei.
Miten osasit tänne?
Puhelin.
Se ei ole vielä puhelinluettelossa, mutta soitin puhelinyhtiöön.
Sain osoitteen.
Vai niin.
Sinähän asut myös täällä?
En.
Etkö?
Dickie ei käyttäisi noin kamalaa aamutakkia.
Missä sinä asut?
Matkustelen vain.
Missä? - Ympäri Italiaa.
Missä? - Ympäriinsä.
Otello's, vai?
Niin hän sanoi.
Ehkä menen sinne.
Jos et näe häntä, kerron, että piipahdit.
Missä sinä yövyt?
Excelsiorissa.
Tietenkin.
Kerron hänelle.
Selvä.
Oli mukava nähdä taas.
Anteeksi. - Niin?
Hän ei ole kotona.
On hän. - Kuka?
Riccardo.
Ei Riccardo.
Kyllä.
Ei, hän lähti ulos.
Ei. Näin hänet.
Varmasti.
Ei, rouva. Olette väärässä.
Väärässäkö? Itse olette.
Erehdyitte. Hän on poissa.
Hän on kotona. Uskokaa...
En tiedä, mitä sanoa.
Minä täällä.
Unohtuiko jotain?
Ei.
Juttelin vuokraemännälle uudelleen.
Saanko tulla sisään?
Toki.
Hänen mukaansa Dickie on yksin.
Niin onkin.
Minähän en asu täällä.
Tällä hetkellä yksin.
En ymmärrä. - Hän näki Dickien tulevan ylös.
Kuten näet, hän ei ole täällä.
Rouva ei kai huomannut lähtöä.
Lähtöä Otello'siinko?
Niin.
Hän vaikuttaa ihmiseltä, joka huomaa kaiken.
Mitä on oikeasti tekeillä?
Mitä tarkoitat?
Sinun ja Dickien suhteen.
Margella on teorioita, mutta lienee väärillä jäljillä.
Hän ei puhunut Bobille.
Kuka on Bob?
Delancey, New Yorkissa. Soitin hänelle.
Tapasimme hänen luonaan. Hänkin muistaa sen.
Olet ainoa, joka ei muista. Miksi?
En vain muista.
Valitan.
Ihan sama. Kyllä sinä muistat.
Ei sen väliä. Hän kertoi sinusta eräitä asioita.
Hän tuskin tuntee minua.
Kirjanpitoako?
Mitä?
Kerroit sen työksesi.
Aivan niin.
Pitäydytkö tarinassa?
En tiedä, mistä puhut.
Bobin kertomista asioista.
Oikeasta työstäsi.
Teet ilmeisesti, mitä vain tarvitaan.
Vääriä henkkareita.
Pankkipapereita. Notaarin sinettejä.
Hän sanoi: "Mitä tarvitsetkaan, Tom hoitaa asian."
Senkö takia lähdit New Yorkista?
Ennen kiinni jäämistä?
Missä hän on?
Tiedämme, ettei hän ole Otello'sissa.
Haluaisin, että poistut.
Takuulla.
Saanko katsoa kelloasi?
Ei.
Tiedät, mitä tarkoitan.
Riisu se, niin näen takana -
olevat nimikirjaimet "RG".
Hänen Rolexinsa, vaatteensa, Ferragamonsa.
Mitä muuta sinulla on?
Hänen rahansa? Picassonsa?
Sinun on syytä lähteä.
Selvä.
Minä lähden,
mutta palaan poliisin kanssa.
Ja mitä väliä, vaikket olisi täällä?
Et pääse kauas.
Jessus.
Luoja.
Hyvä luoja.
Se toimii.
Oikea ihme.
Ole hyvä.
Moneltako?
En ole varma. Hän taisi lähteä kahdeksan tai yhdeksän aikaan.
Niillä main.
Kahdeksalta.
Kuka siellä?
Voinko auttaa?
Ei kiitos. Kaikki hyvin.
Onko hän kunnossa?
On.
Joi vain liikaa.
Hyvää yötä.
Tulehan.
Ei hätää.
No niin.
Hitto vieköön.
Oletko vapaa?
Akveduktille.
Tekstitys: Tiia Saarijärvi