Jó reggelt! A lakást szeretném megnézni.
- Üdv! - Üdv!
Hogy van?
Richard vagyok.
Ön angol?
Amerikai.
Remélem, nem gond.
Dehogy. Szeretem az amerikaiakat.
De az angolokat...
Megnézhetném most a lakást?
Lépcsőznünk kell.
A lift nem működik.
Olaszország...
Íme a nappali.
Ez pedig a hálószoba.
Mivel foglalkozik, Richard?
A családomnak van egy üzeme New Yorkban, ahol hajókat építenek.
Hajókat?
Csónakokat. Jachtokat.
Íme a konyha.
Szép és tágas.
Én jelenleg festészetet tanulok Rómában.
Tehát művész?
Telefon is van.
Nem egyszerű beszerezni.
Akár hónapokba is telhet.
Nos...
mit gondol?
Tökéletes lakás.
Richard Greenleaf.
- A családjával költözne ide? - Nem. Csak egyedül.
Nem házas?
Minimum fél évre kell kivennie.
Megfelel.
Nem tervezek itt hagyni egy ilyen gyönyörű lakást.
Kifizethetem előre az első két hónapot?
Persze.
Köszönöm, asszonyom!
Kisasszony.
Ne haragudjon, Riccardo! Még mindig nem jó a lift.
Semmi gond.
Sajnálom!
Ezt kérném.
Kitűnő választás.
Drága Marge!
Nagyon tetszett a sál.
Főként azért, mert te kötötted.
Most is rajtam van.
Ami a terveimet illeti, egyelőre nincsenek.
Egy Di Massimo nevű festő tanít.
Nagyon jó, ráadásul türelmes.
Lemondtam arról, hogy Rómában keressek lakást.
Legalábbis egyelőre.
Di Massimo Szicíliára megy pár hónapra,
én pedig vele tartok, hogy tovább tanuljak.
Hogy mi lesz utána, nem tudom, de nem is baj.
Jelenleg nincs kedvem tervezgetni.
Kíváncsi vagyok a könyvedre.
Biztos jól haladsz vele.
Hamarosan a Strandben fogják árulni.
Írok, ha már többet tudok.
Addig is hiányozni fog Atrani...
és te.
Dickie.
Az aktatáskámért jöttem.
Máris, Mr. Greenleaf.
- Parancsoljon! - Köszönöm!
Működik a lift.
Dickie!
Dickie! Én vagyok az, Freddie.
Nyisd ki! A hölgy mondta, hogy itt vagy.
Dickie nincs itt. Elment.
Hová?
Nem tudom. Gyere vissza egy kicsit később!
Inkább megvárnám itt.
Bemehetek?
Hogyne.
- Tom vagy, ugye? - Igen.
Tom Ripley.
Nápolyban láttalak.
Emlékszem.
Most Dickie-vel laksz?
Nem, csak meglátogattam.
Tehát meglátogatod...
erre ő elmegy.
Azt mondta, dolga van.
Látom, festeget.
Nem rossz.
Kezd belejönni.
Ihatok egy pohárral?
Nem tudom, mi a kínálat.
Én már látom.
Mindhárman ugyanolyan cipőt hordunk.
Valóban?
Nem is néztem Dickie-ét.
Mindig ugyanazt hordja.
Ezt New Yorkban vettem.
New Yorkban?
Nem kérdezek rá, New Yorkban hol.
New Yorkban hol?
Nem emlékszem.
Képzeld, mi Firenzében vettük a magunkét.
Hát...
Most ugrott be.
Az Otello'sban találkozik valakivel.
Tudod, merre van? A Piazza della Rotondánál.
Ott biztos megtalálod.
Azt mondtad, dolga van.
Most már találkozó?
Mindkettő egyszerre.
Történt valami, Tom?
Nem tudom, mire gondolsz.
Dickie-vel.
Senkinek sem árulja el, hogy mit csinál, vagy hogy hol van.
Nekem elmondta.
Hogyne.
Bezzeg nekem, Marge-nak és senki másnak sem. Csakis neked.
Az alapján, amit nekem mondott, szerintem csak egyedül akar lenni.
Nincs rosszban Marge-dzsal.
De velem rosszban lesz, ha megint hülyére vesz.
Nem vett hülyére.
Csak elment.
Cortina.
Ott voltál, amikor meghívtam.
Azt mondta, eljön, de nem jött el.
És meg sem írta, miért. Egyáltalán.
Csak úgy...
Nem is írt? Pedig nekem azt mondta.
Nem írt.
És tudtad, hogy itt van?
A telefonnak hála.
Még nincs benne a telefonkönyvben, de felhívtam a társaságot.
Megadták a címet.
Világos.
Együtt élsz vele, igaz?
Nem.
Nem?
Dickie sosem hordaná azt a rémes köntöst.
Merre laksz?
Utazgatok.
- Merrefelé? - Olaszországban.
- Merrefelé? - Erre-arra.
Otello's, ugye?
Nekem azt mondta.
Akkor elugrok oda.
Ha nem lesz ott, megmondom neki, hogy kerested.
Hol szálltál meg?
Az Excelsiorban.
Hát persze.
Átadom neki.
Jól van.
Jó volt újra látni.
- Elnézést! - Igen?
Nincs itthon.
- De, itthon van. - Ki?
Riccardo.
Ő nem Riccardo.
De.
Nem, ő elment.
Ugyan! Hisz láttam őt.
Ez biztos.
Téved, asszonyom.
Én tévedek? Maga téved, uram.
Félreérti. Nincs itt.
De igen, ha mondom!
Nem tudom, mi mást mondhatnék.
Én vagyok, Tom.
Itt hagytál valamit?
Nem.
Csak beszéltem újra a hölggyel.
Bemehetek?
Hogyne.
Azt mondta, csak Dickie él itt.
Így is van.
Mondtam, hogy nem élek itt.
Azt mondta, csak ő van itt.
- Nem értem. - Látta feljönni. Biztos benne.
Pedig nyilván nincs itt.
Biztos nem látta távozni.
Mikor az Otello'sba ment?
Igen.
Nekem elég alaposnak tűnik az a hölgy.
Mi történt, Tom?
Kivel mi történt?
Veled és Dickie-vel.
Marge-nak van egy sejtése, de szerintem téved.
Ő nem beszélt Bobbal.
Ki az a Bob?
Delancey. New Yorkból. Felhívtam.
Mi ketten találkoztunk nála. Ő is alátámasztotta.
Csak te nem emlékszel. Vajon miért?
Nem rémlik.
Sajnálom!
Nem érdekel. De szerintem emlékszel.
Mondjuk nem számít. Mesélt rólad egyet s mást.
Alig ismer.
Könyvelő vagy, Tom?
Tessék?
Azt mondtad, ez a munkád.
Úgy van.
Kitartasz emellett?
Gőzöm sincs, miről beszélsz.
Arról, amit Bob mondott.
Hogy mivel foglalkozol.
Bárkinek bármi kell, hozzád fordulhat.
Hamis igazolvány.
Banki levél. Közjegyzői pecsét.
Azt mondta: „Ha kell valami, keresd Tomot! Ő megszerzi.”
Ezért jöttél el New Yorkból?
Letartóztattak volna?
Hol van Dickie?
És ne etess az Otello's-zal, felesleges!
Örülnék, ha elmennél.
Azt meghiszem.
Megmutatod az órádat?
Nem úgy.
Tudod, hogy értettem.
Az érdekel, mi van ráírva.
Látni akarom Dickie monogramját.
Az órája. A ruhái. A cipője.
Van még más is, Tom?
A pénze? A Picasso-festménye?
Tényleg ideje távoznod.
Jól van.
Megyek. Már itt sem vagyok.
De a rendőrséggel jövök vissza.
És kit érdekel, ha nem leszel itt?
Nem jutsz messzire.
Jézusom!
Uramisten!
Te jó ég!
Működik.
Kész csoda.
Parancsoljon!
Hogy mikor?
Nem tudom pontosan. Nyolc órakor. Vagy kilenckor.
Valahogy így.
Nyolckor. Igen.
Ki az?
Segíthetek?
Nem, köszönöm! Megoldom.
Jól van a barátja?
Persze.
Csak túl sokat ivott.
Jó éjszakát!
Gyerünk, pajtás!
Semmi baj.
Jól van.
A fenébe!
Szabad?
A Claudio Akvadukthoz!
A feliratot fordította: Tulik Dániel