Bine ați venit!
Cum a fost călătoria?
Lungă, așa-i? Și noaptea... Cred că sunteți mort de oboseală.
Camera dv. e pregătită. Am nevoie doar de pașaport,
pe care vi-l restitui imediat ce ieșiți.
Acum trebuie doar să vă odihniți.
O semnătură aici.
Frumos stilou!
Pentru dv.
Nu e nevoie, mă descurc.
Sunteți sigur?
Etajul doi. La stânga.
SPER CĂ AȚI AVUT O CĂLĂTORIE PLĂCUTĂ. INSPECTOR RAVINI
Dv. ați vorbit cu această persoană?
Inspectorul Poliției Roma.
A zis că trebuie să-l sun?
Altfel, aș fi scris aici.
„Apelare.”
Pașaportul dv.
L-ai văzut cumva pe băiatul ăsta?
Poate a fost la club în ultima vreme.
Păstreaz-o!
Am ceva pentru Riccardo.
De la banca lui.
Nu știu unde e.
Speram să-mi scrie el într-o scrisoare.
O clipă.
Nu, nimic. Îmi pare rău.
RETURNARE LA EXPEDITOR
O clipă, vă rog.
Dle inspector.
Vă așteaptă un martor.
Poftiți înăuntru!
Am citit ziarele.
Și mi-am dat seama că s-ar putea să-l fi văzut.
- Unde? - Pe Via di Monserrato.
- La ce oră? - Pe la miezul nopții. Aproximativ.
Dv. ce făceați la ora aia?
Îmi plimbam câinele.
La miezul nopții.
Mereu își face nevoile la ora aia.
Are o problemă la rinichi.
Trebuie să urineze mai mult decât alți câini.
Am înțeles.
Ce ați văzut?
Doi bărbați. Sprijiniți de o mașină.
De ce doi bărbați sprijiniți de o mașină
v-au atras atenția?
Abia când am citit ziarele
m-am gândit că poate am văzut ceva important.
Ce marcă era mașina?
Fiat 500.
Ce culoare?
Culoarea?
Nu mi-o amintesc.
Deci credeți că unul dintre cei doi este victima?
Era slab.
Nu i-am văzut bine fața în întuneric.
Și purta pălărie.
Ce fel de pălărie?
Marca Borsalino.
Iar celălalt?
Presupun că nu era slab, altfel, ați fi spus „doi bărbați slabi”.
Celălalt avea constituție medie, aș spune.
Păr deschis la culoare? Brunet?
Nu-mi amintesc.
Barbă? Mustață?
Nu știu.
De ce mă priviți așa?
Nu i-am văzut fața.
Era întuneric.
Vă amintiți altceva?
Era american.
De unde știți?
Am vorbit cu el.
Iar el mi-a răspuns.
În engleză?
În italiană.
Cu accent american.
Iar cel slab?
N-a scos nicio vorbă.
Era beat criță.
Ce a spus celălalt?
Am întrebat: „Să vă ajut?”
El a răspuns: „Nu, mersi. E totul în regulă.”
Și apoi?
M-am întors acasă cu Enzo.
- Cu cine? - Cu câinele meu. Enzo.
Credeam că Enzo e numele dv.
Chiar este.
Pe câine îl cheamă la fel.
Dragă mamă și tată,
Nu știu dacă a apărut în ziarele din New York,
dar poate că Marge a luat legătura cu voi.
În caz contrar,
veți afla de la mine, aici.
A fost ucis un prieten de-ai mei, în Roma.
Nu-l cunoașteți, dar îl cheamă Freddie Miles.
Poliția se poartă ca și cum știe ce face,
dar nu cred că e așa.
N-au arestat pe nimeni pentru crima îngrozitoare.
NICIUN INDICIU NOU ÎN CAZUL MILES
Întreaga situație m-a tulburat profund,
cu atât mai mult cu cât poliția nu-mi permite să ies din țară.
Spun că aș putea să-i ajut în anchetă,
dar mă fac să mă simt ca un suspect.
Sunt îngrozitori.
Așa că am plecat din Roma.
A trebuit să scap de tot.
Nu prea știu încotro s-o iau.
Poate mă văd cu Di Massimo, profesorul de pictură.
Sau mă duc undeva unde să fiu singur o vreme.
Nu știu cum se vor rezolva lucrurile,
dar, cel puțin deocamdată, sunt bine.
Pe cât posibil.
Vă mai scriu când mă simt mai bine.
Cu drag, Richard.
PS.
Singurul care m-a consolat cu adevărat
în acele zile negre de după crimă
a fost Tom.
Este un om bun.
Sunt inspectorul Pietro Ravini, de la Poliția Roma.
Pot să intru?
Gheață?
Gheață? Nu, mulțumesc.
E o carte la care scriu.
O carte? Sunteți scriitoare?
Da.
O carte despre?
Atrani.
Pot lua loc?
Da.
Îl cunoșteați pe signor Miles?
Da.
Era prieten cu Dickie, de fapt, dar și cu mine.
- Cu cine? - Poftim?
Dickie?
Dickie Greenleaf.
Richard.
Ați vorbit cu el, nu-i așa?
Dickie.
Da, am vorbit cu el. Așa am știut să vin să vorbesc cu dv.
Ce a spus despre mine?
Doar că îl cunoșteați pe signor Miles, ca răspuns la întrebarea mea.
Trebuia să ne vedem cu el de Crăciun, dar n-a fost așa.
Voi?
Eu și Dickie.
- Aici? - Nu. În Cortina, o săptămână.
În Cortina.
E frumos, mai ales de Crăciun,
dar e scump.
Freddie își permitea.
De ce nu v-ați dus?
Nu știu, sinceră să fiu.
Așa a hotărât Dickie.
A fost destul de misterios, sincer.
Mie mi-a spus că nu s-a dus
din cauză că ar fi fost o săptămână de dezmăț.
Dickie a spus asta?
N-am mai auzit cuvântul ăsta la el.
Nu știu de ce ar zice asta despre Cortina. Se schiază și atât.
Îmi puteți descrie relația dv. cu...
Nu-i pot spune Dickie. Cu Richard.
E iubitul meu.
Cred că sunt derutat.
Locuiți aici, în Atrani, și la Roma?
Nu, doar aici.
Dar el locuiește la Roma. A închiriat un apartament.
Ne luăm doar puțin timp pentru noi înșine.
Ca el să studieze pictura, iar eu să-mi termin cartea.
Pictura lui, da.
Știați că a fost cu signor Miles în noaptea în care a fost ucis?
Da. Citesc ziarele. Și?
Și a fost ultimul care l-a văzut în viață.
Ba nu, ucigașul e ultimul care l-a văzut.
Ați vorbit cu el recent?
Nu. M-am dus la Roma să-l văd, dar nu era acolo.
- Când? - Miercurea trecută.
Miercurea trecută și nu l-ați văzut?
Tocmai am spus asta.
A plecat din Roma. Mi-a spus Tom.
Tom? Cine e Tom?
Tom Ripley.
Ați vorbit cu Ripley?
- Da. - La telefon?
Nu, la o cafenea.
Din Roma?
De pe Via della Pace.
Locuiește la Roma sau...
Da.
Știți unde?
La o pensiune de pe Via dei Coronari.
N-a spus care.
Vă las să vă întoarceți la cartea dv.,
care sună... fascinant.
Știți unde e Dickie?
Vă rog.
La Palermo. Hotel Palma.
Mulțumesc.
N-ar trebui să fiu în poziția asta.
Nu e datoria mea.
Tu ar trebui să vorbești cu ea. Nu eu.
Ce naiba să-i spun?
Adevărul.
Că de ea fug.
De ce nu-i intră asta în capul ăla pătrat?
Nu pot spune asta.
Atunci, cu alte cuvinte.
Nu e corect față de tine sau de mine, Marge,
că Dickie nu poartă discuția asta cu tine.
I-am cerut de mai multe ori,
dar mă ignoră.
Nu pot să las lucrurile să continue așa.
Te plac prea mult să stau degeaba și să văd ce se întâmplă.
Nu e corect.
Dar nu e clar?
Nu ți-a spus unde stă la Roma.
Nu ți-a spus unde pleacă atunci când a părăsit Roma.
Am încercat să-ți spun acolo,
dar n-am avut tactul necesar.
N-a plecat din Roma din cauză că-l înnebunea poliția.
Încă era acolo când ne-am întâlnit.
Nici nu plecase.
El mi-a zis să mă văd cu tine la cafenea.
Știu că nu vrei să crezi că sentimentele lui s-au schimbat...
dar așa este.
Thomas Ripley.
Exact așa.
Nu e oaspetele nostru.
Sunteți sigur că toți oaspeții sunt înregistrați?
Bineînțeles. Așa e legea.
Vorbim de săptămâna trecută. Miercuri, mai exact.
Bine.
Dacă se întâmplă să se cazeze în viitor, vă rog să mă anunțați. Mulțumesc.
Dle inspector!
Am citit despre anchetă în ziare.
Ripley ăsta e suspect de crimă cumva?
Vă felicit pentru acuratețea cu care notați oaspeții.
Poliția, sediul central.
Cu inspectorul Ravini, vă rog.
O clipă.
Inspector Ravini?
Nu, a ieșit.
Când se întoarce?
Nu știu. Dacă vreți, îi transmit un mesaj.
Mă numesc Emilio Braganzi.
Directorul filialei Napoli, Banca della Repubblica.
Numărul meu este 8-4-0-2-7.
Despre ce e vorba?
Despre o fraudă.
Ce fel de fraudă?
O fraudă bancară
a cuiva cunoscut de domnul inspector.
Îl cheamă Richard...
Cred că dl inspector știe unde-l pot găsi.
Știu și eu unde este.
COTIDIANUL SICILIA
Ce mai faceți?
Totul e-n ordine.
Bravo, prietenul meu sicilian!
Învățați imediat.
Poftim!
Dragă Dickie,
Sper să primești scrisoarea.
Poliția a avut bunul-simț să-mi spună ce tu n-ai vrut...
Unde te ascunzi.
Îmi este destul de clar de ce nu dai ochii cu mine
și de ce Tom minte pentru tine.
De ce nu poți să recunoști că nu poți trăi fără prietenașul tău?
Ce crezi,
că sunt o țărăncuță care nu știe lucrurile astea?
Îmi doresc doar să fi știut asta
ca să nu-mi irosesc un an din viață.
Mă îndoiesc că ne vom revedea.
Mersi pentru așa-numitele amintiri.
Marge.
Pot intra?
Îl știți pe inspectorul Ravini?
L-am cunoscut.
Dânsul ar vrea să veniți la Roma.
De ce?
Ca să vorbească cu dv.
Nu poate veni el la mine?
A bătut drumul până aici și a urcat atâtea scări o dată.
Din politețe.
N-o s-o facă din nou.
Despre ce e vorba? Mă scuzați!
Nu mi-a spus.
Nu pot lăsa baltă totul așa din scurt ca să merg la Roma.
„Totul”?
Munca mea. Cartea pe care o scriu.
Astea.
Este o anchetă a poliției.
Dac-aș avea mașină, n-ar fi așa complicat, dar autocarul, trenul...
Am eu mașină.
Jos, în capătul scărilor.
Trebuie să vin cu dv.?
Inspectorul a insistat mult cu asta.
Serios?
- Când? - Acum.
Vă aștept afară.
SUSPECTUL DE CRIMĂ RICHARD GREENLEAF VĂZUT ÎN PALERMO
A sosit asta pentru dv.
Foarte urgent.
Cu băncile, mereu e urgent.
Stimate dle Greenleaf,
Departamentul antifraudă mi-a semnalat
că, în opinia lor, semnătura din ianuarie
de pe cecul fondului lunar cu numărul 8747 este invalidă.
Considerând că nu ați observat,
vă informăm fără întârziere privind neregula,
ca să ne confirmați opinia conform căreia respectivul cec a fost falsificat.
În plus, am adus acest lucru
în atenția Banca della Repubblica, Napoli.
Cu stimă, Edward T. Cavanach, Esquire.
Stimate domn,
Ne-a fost supus atenției
din partea Wendell Trust Company din New York,
faptul că există unele îndoieli
cu privire la autenticitatea semnăturii dv. de primire
a cecului din ianuarie.
În cazul în care respectiva semnătură este valabilă,
vă îndemnăm să mergeți de urgență la filiala noastră din Palermo
pentru a vă identifica
și a confirma astfel din nou semnătura pentru registrele noastre.
Între timp, am considerat oportun
să informăm poliția cu privire la această chestiune.
Vă transmit cele mai sincere urări de bine,
Emilio D. Braganzi,
directorul filialei Napoli a Banca della Repubblica.
Așteptați aici!
Sunt tot aici.
Stați liniștit, nu e nicio problemă.
Bine.
Mulțumesc mult pentru tot.
Mi-aș dori să pot rămâne.
Succes!
Să mergem!
Bine.
Domnul...
Richard...
Greenleaf.
La ce etaj?
Jos.
La dreapta.
Jos.
L-ați menționat pe Thomas Ripley când am vorbit,
dar nu cred că ați spus de unde îl cunoașteți.
E vorba despre Tom?
A stat cu Dickie în Atrani o vreme.
Înțeleg. Deci acolo l-ați cunoscut.
Nu că mi-ar fi păsat.
De ce spuneți asta, dacă pot întreba?
Tom e genul de persoană care profită de oameni.
A profitat de Dickie.
În ce fel?
A venit în Italia, s-a mutat în casa lui Dickie.
N-a plătit pentru nimic și, pur și simplu, nu voia să plece.
Da, exact asta a făcut.
Ba nu. E la Roma, după cum v-am spus.
Se ține de coada lui Dickie.
Dar Dickie... Bine, o să-i spun așa.
Nu este la Roma.
Sigur Tom abia așteaptă să se întoarcă,
ca să mai profite de el.
E clar că nu-l placeți pe Thomas Ripley.
Nu-mi place să-i vorbesc de rău pe oameni, dar nu.
A avut ceva de-a face cu uciderea lui Freddie?
V-ar mira?
Știți ce? Nu m-ar mira.
Dickie a zis că Tom nu l-a plăcut când s-au cunoscut.
Și mie mi-a zis la fel.
Dar despre signor Ripley, Dickie zice că e un om bun.
Și mie îmi zice la fel.
Habar n-am de ce.
Știe ce e Tom.
A vrut ca el să plece, să-l lase în pace, să ne lase în pace.
Am vorbit despre asta.
De ce m-ați mințit că l-ați văzut pe Ripley la Roma?
- Poftim? - Nu e la Roma.
Nici acum, nici când a zis că a fost.
Ba da, l-am văzut!
L-ați văzut
și stătea pe Via dei Coronari, sau așa ați spus.
Sau așa am spus?
Am verificat toate hotelurile și pensiunile de pe Via dei Coronari.
Thomas Ripley n-a stat niciunde.
Asta mi-a spus mie.
Probabil a mințit. N-ar fi prima oară.
De ce să mintă în legătură cu asta?
Pentru că asta face.
E un mincinos. E profesia lui.
Signorina, m-ați trimis pe o pistă inutilă.
N-am timp de așa ceva.
Am multă treabă.
Ei bine, eu nu mint.
Ce planuri aveți?
Cum adică?
În Italia.
Sincer, mă gândesc să mă duc acasă.
La New York?
În Minnesota.
Nu puteți.
Poftim?
Trebuie să rămâneți în țară până vă anunț eu că puteți pleca.
Îmi arătați pașaportul?
De ce?
Ca să notific Imigrările, în caz că nu mă luați în serios.
Sunt cumva suspectă în toată povestea asta?
Presupun că-l aveți la dv.
Mulțumesc că ați venit la Roma ca să vorbiți cu mine.
Îmi cer scuze că subalternul meu nu vă poate conduce înapoi în Atrani.
Va trebui să luați trenul.
Și autocarul.
Stimate dle Cavanach,
Privind scrisoarea dv. despre cecul din ianuarie,
l-am semnat personal și am primit banii integral.
Dacă n-aș fi încasat un cec,
v-aș fi informat imediat, desigur.
Vă asigur că n-a existat nicio fraudă.
Cu respect, Richard Greenleaf.
Poftim!
Adăugați-l la factura mea, vă rog.
Acceptăm doar numerar, îmi pare rău.
Pot expedia eu plicul, dacă doriți.
Mă duc la oficiul poștal.
Doar afaceri.
Pixul!
Locotenent Enrico Ferrara, Poliția Palermo.
Da, spuneți!
Mai bine vorbim în privat.
Desigur.
Pe aici.
Jos.
M-a sunat ispettore Ravini, din Roma.
Știți cine e?
Ne-am cunoscut.
Spune că aveți un obicei de a nu răspunde la telefon.
Pe mine nu m-a sunat. Nici nu am telefon aici.
La hotelul la care i-ați spus că veți sta, aveați.
A trebuit să schimb hotelul.
Și trebuia să-l informați de orice schimbare.
Așa era înțelegerea.
Nu ați făcut asta,
ceea ce a necesitat ca eu să fac investigații în numele lui.
Aveam de gând să-l informez azi.
Îl pot suna acum, dacă există un telefon sus.
Nu e nevoie.
Nu înțeleg.
De ce să mă sune fără să vrea să-l sun înapoi?
Pentru că vrea să vă vadă la Roma.
Își cere scuze că vă întrerupe vacanța,
dar are niște întrebări importante despre un prieten al dv.
I-am spus deja tot ce știu despre Frederick Miles.
Știe asta.
Chiar nu mai am ce spune despre el care ar putea fi de ajutor.
Nu se referă la signor Miles.
Vrea să vorbească cu dv. despre Thomas Ripley.
Ce-i cu el?
N-ați citit ziarele?
Azi, nu.
Ispettore Ravini vrea să mergeți la Roma fără întârziere.
Și a adăugat că...
„Neprezentarea dv. la el în cel mai scurt timp
îl va forța să ia anumite măsuri
care vor fi dezagreabile atât pentru dânsul, cât și pentru dv.”
Așadar...
Pot transmite inspectorului că veți fi la Roma mâine?
Diseară e un feribot spre Napoli.
Da.
Bine.
Îi voi transmite.
AMERICANUL THOMAS RIPLEY DISPĂRUT ȘI PRESUPUS MORT
SE SUSPECTEAZĂ CĂ ÎN SPATELE DISPARIȚIEI STĂ UN ACT CRIMINAL.
CERCETĂRILE POLIȚIEI S-AU INTENSIFICAT LA ADRESA LUI RICHARD GREENLEAF,
ACUM CĂUTAT ÎN LEGĂTURĂ
CU O A DOUA POSIBILĂ CRIMĂ.
S-a întâmplat ceva?
Din păcate, trebuie să plec.
Știu că am rezervat toată săptămâna, dar...
Îmi cer scuze.
Stați liniștit.
Dacă ați hotărât să plecați...
Aveți programul feriboturilor?
Feriboturi. Da.
Încotro?
Este vreunul la noapte către Tunisia?
Tunisia. Să vedem.
Cagliari...
Napoli...
Genova...
Stați puțin...
Da, Tunisia. Diseară la 21:00.
Atunci, plec imediat.
Îmi puteți pregăti factura.
Sunt bine.
Stimată signora Buffi,
Sper că sunteți bine.
Îmi cer scuze că vă scriu,
în loc să vă spun personal acest lucru.
Napoli.
Două mii.
Am decis să renunț la apartament.
Chiar dacă-mi place atât de mult.
Vă mulțumesc pentru tot ce-ați făcut pentru mine
ca să mă simt ca acasă.
Dar n-am de gând să mă întorc la Roma.
NAPOLI
Următorul!
ROMA
O valiză.
Subtitrarea: Iulia Rolle