ROM, 1606
Lyset.
Det er Ranuccio.
Lad os gå.
Hvad har du nu gjort?
Jeg har brug for et sted at være.
VENEDIG
Efter Dem.
Det er musikværelset.
Det er Anna og Ugo.
De følger med stedet.
Goddag.
Herovre er biblioteket.
Og her er stuen.
Må jeg vise Dem hovedindgangen?
Hvad kom vi ind ad?
Bagindgangen.
Nedenfor trappen ligger den nedre entré.
Temmelig stor.
Den fører til hovedindgangen:
En privat kanalkaj.
Pas på.
Her er glat.
Mos.
Jeg tror, jeg bruger bagindgangen.
Vil De se soveværelserne?
Lejeperioden er seks måneder.
Det er fint.
Jeg bliver nok længere.
Det gør De.
De vil sikkert ikke rejse igen.
Måske har De ret.
Her, ikke?
Politiassistent Ferrara.
Kommissær Ravini i Rom.
Richard Greenleaf.
Han dukkede ikke op.
Fortalte De ham det, jeg bad om?
Det gjorde jeg.
Ord for ord.
"Skulle De mod forventning ikke dukke op,
tvinges han til foranstaltninger,
der vil være ubelejligt for ham og Dem."
Fint.
Det, jeg har brug for at vide, er, om han faktisk forlod Palermo.
Måske blev han.
Hvordan kan vide jeg det?
Begynd med at tjekke det sted, De fandt ham.
Og så?
Hvis han ikke er der?
Så vil jeg sige, at De burde efterforske det.
Det er her, er jeg sikker på.
- Det er her. Jeg finder det snart. - Ja, tag det roligt.
Her er det! Som De kan se.
Han tjekkede ud den 27. januar.
Sagde han, hvor han tog hen?
Han spurgte, om der var en færge til Tunis den aften.
Til Tunis?
Tunis. Den 27. januar.
Var der så det?
Det var der.
Tak.
Han virkede deprimeret.
Deprimeret.
På hvilken måde?
Altså...
Hensunken i tanker.
Det er ikke det samme.
"Deprimeret" og "hensunken i tanker" er to forskellige ting.
Deprimeret som en skyldig mand? Angerfuld?
Det ville jeg ikke sige.
Hvordan skulle jeg vide det?
Hvordan ved De så, at han var deprimeret,
hvis han bare var hensunken i tanker.
Jeg var distræt, da jeg klædte mig på i morges,
men jeg var ikke deprimeret.
Ser jeg deprimeret ud?
Han virkede sådan på mig, okay?
Manden er en receptionist, der tror, han er psykolog,
og han duer ikke til nogen af delene.
Faktisk ved receptionister alt.
De har løst mord for mig.
Hvordan deprimeret?
Han var temmelig vag,
men valgte til sidst ordet "resigneret."
Vidste han, hvor han skulle hen?
Nordafrika.
Hvad?
Ja, han forhørte sig om færgen til Tunis.
Kommissær...
Er min del af efterforskningen så slut nu?
Ja, politiassistent. Tak.
POLITIET LEDER EFTER SAVNET AMERIKANER
Hr. Greenleaf blev sidst set i Palermo.
Roms politi, og jeg personligt, bad ham
komme og besvare spørgsmål.
Det gjorde han ikke.
Derfor mener vi, at han forsøger at undvige vores henvendelser.
Hvilket rejser spørgsmålet:
Hvorfor?
Lad mig sige det tydeligt, hvis nu hr. Greenleaf læser dette:
Ved at nægte at besvare vores spørgsmål
rammes han af en mistanke
om deltagelse i mordet på hr. Miles.
Og hr. Ripleys mulige forsvinden og mord på ham.
Er De Thomas Ripley?
Jeg så i avisen, at jeg var forsvundet.
Det er sært at se sådan noget.
Kom med mig, tak.
Nej, det er ikke korrekt.
Er der nogen der, der taler italiensk?
Engelsk?
Et amerikansk pas.
Nummer 1-6-7-6-4-8.
Navnet er:
Ankomstdato den 28. januar.
Palermo til Tunis.
Ellers spurgte jeg ikke.
Ja, jeg ved, det kan tage tid.
Det er politiassistent Moretti i Venedig.
Jeg sidder her med Thomas Ripley.
Er De sikker?
Ja. Hans pas ligger på mit bord.
Utroligt. Hvor fandt De ham?
Han kom bare herind.
Spørg, hvor han bor.
Hvor i Venedig bor De?
Sig til ham, at jeg kommer til Venedig for at tale med ham i aften.
Skal han ikke komme til Dem?
Nej, det er okay.
Jeg kunne udspørge ham her.
Nej, jeg kommer.
Fint.
Okay, hr. Ripley. Alt er på plads.
En kommissær fra Rom kommer
til Deres residens i aften.
Han forklarer, hvad der foregår.
Er det kommissæren fra avisen?
Det er ikke vigtigt.
Ja?
Må jeg få mit pas?
Ja, det må De.
I morgen.
Lyset.
Altid lyset.
Kan jeg hjælpe?
STEINS KLÆBEMIDDEL
Hr. Ripley venter Dem, kommissær.
I stuen.
Jeg er kommissær Pietro Ravini, Roms politi.
Ja, kom ind.
Jeg forstyrrer vel ikke midt i noget vigtigt.
Nej, jeg skriver bare hjem.
Værsgo at sidde ned.
Tak.
Dejligt sted.
Tak. Jeg kan lide det.
Må jeg ryge?
Selvfølgelig.
Det faktum, at vi sidder her, afgør en vigtig sag.
De blev ikke dræbt i en båd.
Undskyld?
Læste De ikke om det i avisen?
Jeg har mest besøgt små byer, før jeg kom hertil.
Og Deres ven, hr. Greenleaf,
fortalte Dem ikke, at politiet ville tale med Dem?
Nej.
En båd blev fundet i San Remo,
dengang De var der med signor Greenleaf.
Sunket. Blodplettet.
Så vidt vi vidste, var De forsvundet,
derfor tænkte vi, det kunne være Deres blod.
Mit?
Sagde Dickie ikke, at vi sås efter San Remo?
Jeg hentede ting i Atrani.
- Atrani? Min kone er fra Atrani. - Er hun?
Ja. Et smukt sted, men for mange trapper.
Ja.
Jo, han sagde, at De havde hentet ting til ham,
men jeg havde ikke grund til at tro ham.
Men nu er De her.
Ikke død.
De er en af de få personer, der kender signor Greenleaf,
der er villig til at tale med mig.
Hans andre venner er ikke videre hjælpsomme.
En italiensk egenskab desværre.
Og især omkring Napoli
ønsker de ikke at tale med politiet.
Det vil jeg gerne.
Da jeg talte med ham i Rom efter mordet...
Har De hørt om mordet på Frederick Miles?
Ja, det læste jeg om.
Dengang var signor Greenleaf meget samarbejdsvillig,
eller det troede jeg.
Så jeg tillod ham at forlade Rom,
så længe han lovede at lade mig vide, hvor han var i Palermo.
Det gjorde han ikke.
Og han forlod Palermo uden at sige det til mig.
Nu ser det ud til, at han har forladt landet.
Hvortil?
Nordafrika, tror jeg.
Tunisia immigrazione er ret sløsede.
Men jeg tror, han er taget dertil.
Kan han ikke være taget et andet sted hen?
Han gør det for at male af og til.
At male? Ja, jeg har set hans malerier.
Nej, han skal ikke male.
Jeg er sikker på, hans rejser handler om noget andet.
- Som hvad? - Hvad tror De?
Det aner jeg ikke.
Som en mordmistænkt.
Tror De, at Dickie havde noget med mordet på Freddie Miles at gøre?
Opfører han sig ikke sådan?
Og der er et vidne.
Til hvad?
To mænd. En var meget fuld, den anden holdt ham op mod bilen.
Den samme bil, som Miles lig blev fundet i, en Fiat 500.
Vi kan ikke sige, at den anden var signor Greenleaf,
men det var tæt på hans lejlighed.
Tror De ikke, at grunden til, De ikke kan finde ham,
kan være, fordi der er sket ham noget?
Sket ham noget?
At nogen har myrdet ham?
Hvorfor siger De det?
Jeg læste om nogen, der havde forfalsket hans checks.
Måske har de gjort ham noget.
Check, ikke checks.
Det var en check.
Og det var ikke bedrageri.
Det blev bekræftet af et brev, som han skrev til banken.
Ikke ved det, han sagde i brevet, men hvad det blev skrevet på.
Skrivemaskinefejl kan være lige så gode som fingeraftryk.
Det var hans skrivemaskine. En Hermes med et let hævet "E."
Ingen tyv ville tænke på at gøre det.
Nej.
De kendte Miles.
Nej. Jeg mødte ham i Napoli sidste år,
da jeg boede hos Dickie i Atrani.
Men et møde var nok til, at De ikke kunne lide ham,
ifølge signor Greenleaf.
Ja, det er sandt.
Han forsøgte at antyde, at De måske havde noget at gøre
med mordet på signor Miles.
- Mig? - Ja, til mig i Rom.
Men jeg gennemskuede løgnen.
Godt.
Er det muligt, tror De, at de to skændtes?
Det ved jeg ikke.
Måske ikke den aften,
men ved De måske, om der var problemer mellem dem.
Problemer? Nej, men...
Men?
Jeg er ikke den rette at spørge om Dickies privatliv.
Det mener jeg, De er.
Måske kan De tilbyde en indsigt i hans karakter,
som vi ellers ikke ville få.
Det er grunden til, at jeg kom for at møde Dem.
Talte signor Greenleaf aldrig med Dem om kærlighed?
Så siger jeg det, hvis De ikke vil.
Jeg kan ikke afvise muligheden for,
at signor Greenleaf og Miles måske var...
...involverede.
Han havde intet alibi for mordnatten.
Han nægtede at møde op til afhøring.
Han er taget et sted hen og ikke for at male
og fortæller ingen, ikke engang Dem, hvor han er.
Jeg ved, De ikke vil tro det værste om Deres ven,
men det er fakta.
Ja.
Tak, fordi De talte med mig.
Deres indsigt var værdifuld.
Jeg beder Moretti
returnere Deres pas i morgen tidlig.
Tak.
Nej. Jeg kan selv finde ud.
SAVNET AMERIKANER THOMAS RIPLEY FUNDET I LIVE OG RASK I VENEDIG
RICHARD GREENLEAF PLAYBOY-FLYGTNING
EKSKLUSIVE BILLEDER AF MARJORIE SHERWOOD FORFATTER/FOTOGRAF
Undskyld, Tommaso. Det er lige kommet.
Grev Vittorio Araldi inviterer til fest
den 10. marts i Palazzo Araldi
i San Marco, Venedig kl. 15.00.
Hvor tror du, Dickie er? Du ved det, ikke?
Nej. Måske Sydfrankrig.
For at male.
Maler han? Det har jeg ikke læst.
Han er en dygtig maler.
Han studerede hos Di Massimo.
Han malede et portræt af mig.
Jeg vil gerne repræsentere ham.
Især hvis han dræbte Miles.
Så ville hans malerier indbringe en højere pris.
Gid han gjorde.
Undskyld mig.
Det er så spændende.
Det er så kedeligt, ikke?
Så mange penge og ikke meget andet.
Jeg kommer kun for vinens skyld.
Sig det ikke til nogen.
Reeves Minot. Værsgo.
Tom.
Ja. Det ved jeg.
Har du mødt vores vært, greven?
Kun for at hilse på.
Han kører væddeløb.
Grevinden producerer film.
Med andre ord,
de laver ingenting.
Du er det nye blod, deres anæmi har brug for.
Er du fra New York?
Ja.
Men nu bor du i Italien.
Jeg har et sted i Venedig. Dig?
Når jeg ikke er andre steder, ja.
I øjeblikket, ja.
Hvad laver du?
Det er et godt spørgsmål.
Hvad laver jeg?
Jeg ved det. Jeg er kunsthandler.
Ja, det er det.
Dig? Artiklerne nævner aldrig din profession,
kun "loyal ven med flygtningen."
Jeg er også kunsthandler.
Det tænkte jeg nok. Jeg kan normalt se det.
Det kan jeg også.
Nå, men hvis du skulle få lyst til...
...at diskutere...
...kunst,
så ring til mig.
Nu må jeg mingle.
Det er prisen for vinen.
En fornøjelse at møde dig.
ROM
Frk. Marjorie Sherwood i telefonen.
Tom? Det er Marge.
Marge. Hej.
Hvem var det, der tog telefonen?
Det var Ugo, butleren.
Hvad?
Hvor er du?
På togstationen.
Her? I Santa Lucia?
Ja.
Fantastisk. Jeg henter dig.
Det behøves ikke. Jeg har kun lidt bagage.
Sludder. Du finder det aldrig alene.
Det tror jeg, jeg kan.
Ved Madonna della Salute, ikke?
Jo.
Okay. Hvis du insisterer.
Pas på på vaporettoen.
Lidt til højre.
Nej, for meget.
Lidt højere.
Vi fik det indrammet.
- Kan De lide det? - Ja, det er smukt. Tak.
Hør. En veninde kommer på besøg, og vi spiser nok ude,
så du og Ugo kan tage resten af dagen fri.
En ung dame?
Ja.
Flot.
Det er ikke på den måde.
Hun er bare en gammel ven.
Okay.
Fortsæt.
Han sagde, vi skulle holde fri.
Marge, godt at se dig.
Se lige dig.
Det her. Ja, hvorfor ikke?
Kom ind. Har du ikke mere med?
Denne vej.
Er det hele dit?
Det koster intet at leje udenfor sæsonen.
Og en butler?
Og en stuepige. De hører med.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg mener, det er smukt.
- Vin? - Ja tak.
Så smukt.
Jeg så nogle af dine fotografier i et blad.
- Virkelig? - Ja.
- De var gode. - Tak.
De var faktisk i to blade.
Oggi og Le Ore.
Virkelig? Jeg så kun det ene.
Jeg talte med hr. Greenleaf.
Han var meget oprevet selvfølgelig.
Ja, selvfølgelig.
Han kommer nok herop og taler med dig.
Kommer herop?
Han er i Italien.
I Rom. Han taler med politiet.
Jeg håber, han kommer.
Jeg vil gerne hjælpe.
Jeg tror ikke, han kan lide mig.
Det kan han ikke.
Han mener, du udnyttede ham og Dickie.
Det er beklageligt.
Jeg tog intet fra Dickie.
Har politiet talt med dig?
Ja, jeg talte med kommissær...
- Ravini. - Ja, det var vist navnet.
Fortalte han dig om det såkaldte vidne?
Manden ved lejligheden?
Måske er det sandt, at han så Freddie og Dickie.
Men hvad beviser det?
Dickie hjælper en hen til en bil. Og hvad så?
Præcis. Det betyder ikke mord.
Fortalte han dig om rejsecheckene?
- Nej. - Dickie indløste tusindvis
i rejsechecks, før han forlod Palermo.
Betyder det noget?
Det gør man jo ikke, hvis man vil begå selvmord.
Hvem siger det?
Ravini. Sikke en frygtelig mand.
Han virkede okay. Men...
Jeg er sikker på, han tager fejl.
Det er jeg også. Det ville Dickie aldrig gøre.
- Men jeg er bekymret for ham. - Han har det fint.
Han sidder på en bar i Tanger og drikker myntete
og aner ikke, hvad der sker her.
Han skrev ikke til dig fra Palermo, vel?
Nej. Hvorfor?
Jeg prøver at forstå hans sindstilstand.
Skrev du til ham?
Jeg vil ikke snage.
Men han var sikkert ret sårbar der
efter Freddie og politiets opførsel.
Jeg skrev til ham.
Det var ikke et frygteligt brev,
men det var heller ikke rart, desværre.
Du tror ikke, at det måske kunne have...
Været det sidste strå?
Jeg ved ikke, hvad jeg betød for ham.
Helt ærligt, hvem døde?
Hvad?
Dette sted. Det er et palads.
Og to tjenestefolk.
Min tante.
Hvad?
Min tante, der opfostrede mig,
efter mine forældre døde i en bilulykke, da jeg var fem. Hun døde.
Jeg spøgte.
Jeg troede ikke, at nogen var død.
Man tror, folk, man elsker, vil leve for evigt, men det gør de ikke.
Undskyld. Jeg er så flov.
Det er okay. Hun havde et godt liv.
Det er ikke mange penge, men jeg tænkte, det var okay
at flotte mig lidt efter denne vinter som sigøjner.
Det ville hun nok have ønsket.
Hvor har du været, siden vi sidst sås?
Du forsvandt ifølge aviserne.
Ja, men ikke med Tom. Ikke med Dickie.
Du troede nok, jeg var sammen med ham,
men jeg så lige så meget til ham, som du gjorde i vinter.
- Jeg klarer det. - Åh nej. Undskyld.
Det er okay. Pyt med det.
Det er okay nu.
Pyt med det. Det er fint.
Det er fint.
Det er bare en bog.
Jeg burde tage hen på hotellet.
Har du reserveret et værelse?
Fra togstationen. Accademia.
Accademia. Det er rart.
Jeg ville tilbyde dig at bo her, men...
Virkelig?
Tak. Jeg kan afbestille værelset.
Jeg vil gerne se resten af stedet.
Mit værelse.
Flot.
Okay.
Dit værelse.
Jeg kan lide mit værelse.
Godt.
Så romantisk.
Det er i aften.
Er det? Jeg får mange af dem.
Fra Peggy Guggenheim?
Det er vist fra hendes datter.
Ja, "Pegeen Guggenheim".
Vi burde tage derhen.
Det har jeg ikke lyst til.
Kom nu. Tænk, hvem der kan være der.
Jeg har en teori.
Dickie har byttet pas med nogen.
En napolitansk fisker eller en romersk handlende,
så han kan leve et fredeligt liv.
Derfor kan ingen finde ham.
Og det er denne fyr, der forfalskede de checks.
Så kan politiet finde ham,
så ved de, hvilket navn Dickie bruger.
Problemet med den ide er, at bedrageriet skete i januar,
og flere, der kender Dickie, så ham i februar.
Hvem?
Mig, for eksempel.
Siger du jo.
Jeg spøger.
Det ved jeg.
Undskyld mig.
Jeg tror, han er død.
Myrdet af svindleren.
Efter Oggi blev udgivet med mine fotografier,
blev jeg kontaktet af to forlag i New York om min bog.
Er den om dig og Dickie?
Den handler om Atrani. En fotografisk bog.
Men min næste bog vil handle om Dickie og mig
og vores liv sammen.
Vi burde gå.
Jeg vil ikke gå endnu.
Må vi få et øjeblik?
Selvfølgelig.
Hvad gør du? Jeg talte med folk.
Ingen af de folk her holder af Dickie.
Jo, de gør. De vil vide alt om ham.
Kun for at opmuntre deres kedelige liv.
Jeg er uenig.
Det er upassende at lade dem udnytte Dickie sådan.
Jeg får kvalme.
Jeg vil have en drink til.
Du har vist fået nok.
Kom så.
Marge. Denne vej.
Jeg vil sejle i gondol tilbage.
Nej.
Kom nu.
Nej. Det tager for lang tid.
Kom nu.
Kom nu, Tommy.
Marge. Vi er her.
Okay, kom så.
- Du tog ikke nøglen med. - Nej, og hvorfor?
Fordi den er så lang og enormt tung,
og jeg tager ikke normalt en gondol.
Kunne du komme tilbage?
Beklager.
Jeg glemte nøglen.
Min vagt er slut. Få fat i en anden.
Det er sjovt.
Der kommer nok en anden.
Vi kunne klatre over og gå om foran. Den nøgle har jeg.
Jeg klatrer ikke over.
Der er spidser.
Se på den. Det er let.
Fint, jeg gør det.
Giver du mig din frakke?
Det er koldt.
Tak.
"Tommy"?
Kald mig ikke det.
Hun sagde, hun ville vente på mig der.
Jeg tænkte, det nok gik, selvom hun havde fået meget at drikke.
Hun må være gledet og slået hovedet.
Kanaltrin kan være glatte.
Mosset.
Ja.
Sådan.
Godt.
Hvordan har du det?
Frygtelige tømmermænd.
Kaffe?
Ja tak.
Det her kom i morges. Fra hr. Greenleaf.
VIL GERNE SE EDER E. GREENLEAF
"Vil gerne se eder."
Det "eder" er lidt...
Uhyggeligt?
Ja. Lidt.
Ja.
Vi burde snart tage derover.
Ikke mig.
Jo. Hvorfor ikke?
Der står "eder", ikke "jer."
"Eder" er flertal.
- Er det? - Er det ikke?
Det tror jeg.
Så begik han en fejl. Han vil se dig, ikke mig.
Jeg håbede, at du kom alene.
Jeg så nok af hende Marge i Rom.
Hvad mener du om hende?
Jeg kender hende ikke så godt.
Det gør jeg heller ikke.
Er hun ikke lidt trættende?
Af og til. Jeg synes, hun er okay.
Hun ville vist kun have en ting af Richard.
Sid ned.
Det er en sær afslutning, ikke?
Afslutning?
Du bor i Italien. Richard, hvor end han er.
Jeg talte med politiet i Rom. Kommissær hvad-han-nu-hed.
Ravini?
Han sagde det ikke direkte,
men han mente, at Richard dræbte den unge mand.
Tror du, han ville være i stand til det?
Nej.
Gør De?
De kender Deres søn bedre, end jeg gør.
Men det gør jeg ikke. Og det er min skyld.
Jeg forsøgte aldrig at lære ham at kende.
Tror du,
at han måske har gjort sig selv ondt?
Det vil jeg ikke tænke på.
Jeg tror, han er okay.
Tror du?
Jeg sagde til politiet, at han nok malede et sted.
Med Di Massimo? Det er latterligt.
Ingen har nogensinde hørt om ham.
Richard opfandt ham vist,
for at jeg skulle tro, han tog maleriet alvorligt.
Hvilket jeg burde have gjort.
Hvordan virkede han sidste gang, du så ham?
Han var vist...
...under et vist pres.
Helt ærligt.
Ja, sådan virkede han også i det sidste brev, vi fik.
Han skrev, alt vel, men det var løgn.
De bør ikke opgive håbet.
Det gør jeg ikke.
Endnu.
Tom.
Martinier.
Jeg ledte efter nål og tråd.
Det er fint. Det skulle være der.
Dickies ring lå heri.
Ja, jeg lagde den der.
Hvorfor har du den?
Fordi han gav mig den.
Ikke gav mig den, men bad mig passe på den.
Hvad taler du om?
Da han tog til Palermo.
Han var bange for at blive berøvet, tror jeg.
Det har aldrig bekymret ham før.
Han har aldrig været på Sicilien før. Det bekymrede ham, sagde han.
Tom.
Han vidste, han ikke kom tilbage.
Hvad?
Er det derfor?
Vidste han allerede, hvad han ville gøre?
Åh gud. Det håber jeg ikke.
Selvfølgelig.
Det gør jeg. Tak, hr. Greenleaf. Farvel.
Hvad sagde han?
Han tror det samme som jeg.
Han ønsker, vi kommer derover.
Han er med en privatdetektiv, der siger, han kender dig.
Tom Ripley.
Du er svær at finde.
Det var en gave, da han fyldte 21.
Må jeg se den?
Tak.
Pæn ring.
Kan vi tale et øjeblik?
Selvfølgelig.
Undskyld os.
Hvor kommer alle pengene fra, Tom?
Hvordan fik du fat i den ring?
Tror du, jeg er et fjols? Tror du, jeg er blind?
Du dræbte Dickie, ikke sandt?
Du dræbte dem begge.
Så, hr. Ripley...
...fortæl mig om Dickie.
Jeg ved ikke, hvad du mener.
Fortæl mig alt, du ved om ham... som person.
Det forbliver fortroligt.
Okay.
Som du ved, kommer han fra en rig familie.
Han tog til Europa for at slippe væk.
Han ville være forfatter.
Men han skrev aldrig noget.
Han ville være maler.
Men han vidste, at det heller ikke ville gå.
Han tænkte på, om han ville være god til noget.
Alt ved ham var påtaget.
Han vidste, han var... uendeligt talentløs.
Han vidste, hans far misbilligede ham.
Og det tyngede ham.
Marge elskede ham,
og han kunne ikke elske hende, sådan som hun ønskede det.
Hun vidste hvorfor.
Og han vidste, at hun vidste det.
Hvorfor?
Fordi han elskede mig.
Det tilstod han i San Remo.
Det var derfor, han tog mig med og ikke Marge.
Han ville bo med mig.
Hvad sagde du?
Noget forfærdeligt.
Jeg sagde, at han var patetisk,
og at jeg var færdig med ham.
Gid, jeg ikke havde sagt det.
Det sårede ham.
Tror du, han dræbte Freddie Miles?
Det kunne være en mulighed.
Tror du, han begik selvmord.
Det har han måske desværre.
Det tror jeg, han har.
Med det du har fortalt, forstår jeg bedre hvorfor.
Dette er de fakta, vi har.
Sidste gang, nogen så deres søn, var
da han tjekkede ud fra hotel Savona i Palermo.
Receptionisten sagde, at han spurgte om færger til Tunesien.
Så han var sikkert på vej dertil.
Receptionisten sagde også, at han virkede deprimeret, resigneret.
Ingen har set ham derefter.
Og han ikke kontaktet nogen.
Bortset fra et brev til hans værtinde i Rom,
der blev bekymret for ham
og tog brevet med til Ravini, der gav det til mig, så De kunne få det.
Det er sendt fra Palermo d. 27. januar,
den aften han rejste til Tunesien.
Intet viser, at han ankom dertil.
Så, et sted mellem Sicilien og Nordafrika, på færgen,
midt om natten,
skete der noget.
Værtinden taler ikke engelsk, derfor skrev han på italiensk.
Tom, læs brevet for hr. Greenleaf.
"Kære signora Buffi.
Jeg håber, De har det godt.
Jeg undskylder, at jeg skriver det i stedet for at tale personligt med Dem.
Jeg har besluttet at opsige lejligheden.
Jeg elsker den.
Jeg værdsætter alt, De har gjort for at gøre det til et hjem.
Men jeg vender ikke tilbage til Rom.
Jeg beklager at rejse på denne måde
og medsender penge til at dække omkostningerne
ved en tom lejlighed, indtil De kan udleje den.
Men hensyn til mine ting, tøj, bøger og kunstgrej,
så kan De sælge dem eller smide dem væk.
De smider helt sikkert mine malerier ud.
De er værdiløse."
Jeg tænkte ikke så meget over det.
Indtil jeg læste historierne i avisen om hans forsvinden.
"Der er også breve
både private fra familie og venner
og forretningskorrespondance, bank osv.
De kan smide det hele ud. Jeg får ikke brug for det mere.
Hvor tager jeg hen?
Det ved jeg ikke. Jeg ved ikke, hvad jeg gør.
Helt ærligt, er jeg lidt fortabt.
Jeg kender grunden, men jeg vil ikke bebyrde Dem med den,
kun sige, at jeg angrer noget
om nogle ting, der er sket,
ting, jeg har gjort.
Tak, fordi De var så flink.
De var en af de få, der var det.
Med venlig hilsen
Richard."
Så er der vel ikke mere at tale om.
Sig til fru Greenleaf, at jeg kondolerer.
Det gør jeg.
Du burde tage den her.
Nej, det kan jeg ikke.
Jo, du kan, og det burde du. Han var ikke bange for, den blev stjålet.
Han vidste, han ikke kom tilbage. Derfor gav han den til dig. Tag den.
- Er De sikker? - Ja.
Ville han have, jeg fik den, havde han sagt det.
- Tak. - Jeg siger tak.
Jeg beklager, at jeg tvivlede på dine motiver.
Jeg ser nu, at den oprigtige, unge mand, jeg mødte i New York,
er den, du er. Jeg ønsker dig alt det bedste.
- Tak. - Hav det godt.
Er du okay?
Det bliver jeg.
Tager du hjem?
Ja. Det er vist på tide.
Jamen...
...pas på dig selv.
I lige måde.
Sikke en trist dag.
Den er perfekt.
Så hvordan er det?
Jeg tror, du bliver glad.
Flot.
Pascal har gjort det længe.
Jeg kan lide navnet.
Timothy Fanshaw.
MIT ATRANI
BEDSTE HILSNER MARGE
TIL RICHARD GREENLEAF MED HVEM, JEG DELTE MIN VÅGNE DRØM OM ATRANI
Tom.
Tom?
Hvem er Tom?
Tom Ripley.
Stav det.
Tekster af: Toni Spring