ROM 1606
Ljuset.
Det är Ranuccio.
Kom.
Vad har du gjort den här gången?
Jag behöver nånstans att bo.
VENEDIG
Efter er.
Det här är musikrummet.
Det här är Anna och Ugo.
De följer med huset.
Angenämt.
Här är biblioteket.
Och här är salongen.
Får jag visa huvudentrén?
Var gick vi in?
Genom bakdörren.
Nedanför trapporna finns nedre hallen.
Ganska stor.
Den leder till huvudentrén,
en privat kanalkajplats.
Var försiktig.
Det är halt.
Mossa.
Jag tror att jag använder tjänstefolkets ingång.
Får jag visa sovrummen?
Kontraktet är minst sex månader.
Det går bra.
Jag kanske stannar längre.
Det gör ni.
Ni kommer aldrig att vilja flytta.
Ni har nog rätt.
Här?
PALERMO
Kommissarie Ferrara.
Det är inspektör Ravini i Rom.
Richard Greenleaf.
Han kom inte.
Sa du det jag ville?
Ja.
Ord för ord.
"Om ni inte inställer er hos inspektör Ravini,
tvingas han vida vissa åtgärder
som blir obehagliga för både honom och er."
Okej.
Nu måste jag få veta om han verkligen lämnade Palermo.
Han kanske inte åkte.
Hur ska jag veta det?
Börja med att kontrollera platsen där ni hittade honom.
Och sen?
Om han inte är där?
Då får ni göra lite detektivarbete.
Det är här. Jag är säker.
- Det finns här. Jag hittar det. - Ja, ta det lugnt.
Här är det! Som ni kan se.
Han checkade ut den 27 januari.
Sa han vart han skulle?
Han frågade om det gick en färja till Tunis den kvällen.
Till Tunis?
Tunis. 27 januari.
Gick det en färja?
Ja.
Tack.
Han verkade deprimerad.
Deprimerad.
På vilket sätt?
Ni vet...
Lite tankspridd.
Det är inte samma sak.
"Deprimerad" och "tankspridd" är två olika saker.
Deprimerad som en skyldig man? Ångerfull?
Det skulle jag inte säga.
Hur skulle jag veta det?
Jag vet inte hur du kunde veta att han var deprimerad
om han bara var tankspridd.
Jag var tankspridd när jag klädde på mig i morse,
men jag var inte deprimerad.
Ser jag deprimerad ut?
Jag tyckte han verkade vara det.
Han är receptionist som tror att han är psykolog,
men är inte bra på nåt av det.
Receptionister vet allt.
De har löst mord åt mig.
Deprimerad hur?
Han var vag,
men när jag frågade använde han ordet "resignerad".
Visste han vart han hade åkt?
Nordafrika.
Va?
Ja, han frågade om färjan till Tunis.
Inspektören...
Är min del i utredningen över?
Ja. Tack.
POLISEN SÖKER EFTER FÖRSVUNNEN AMERIKAN
Mr Greenleaf sågs senast i Palermo.
Han blev kallad av mig personligen
att återvända hit för förhör.
Han kom inte.
Vi tror att han försöker undvika våra förhör.
Vilket ställer frågan...
Varför?
Låt mig vara tydlig ifall Greenleaf läser det.
Genom att vägra svara på våra frågor
utsätter han sig för misstankar
om hans delaktighet i mordet på signor Miles.
Och försvinnandet av och ett möjligt mord på signor Ripley.
Är ni Thomas Ripley?
Jag såg i tidningen att jag anses försvunnen.
Det är konstigt att se nåt sånt.
Följ med mig.
Nej, det stämmer inte.
Finns det nån där som talar italienska?
Engelska?
Ett amerikanskt pass.
Nummer 1-6-7-6-4-8.
Namnet...
Inresan borde vara 28 januari.
Palermo till Tunis.
Jag skulle inte fråga om det inte var viktigt.
Ja, jag förstår att det kan ta tid.
Det här är kommissarie Moretti i Venedig.
Jag sitter här med Thomas Ripley.
Är ni säker?
Ja. Hans pass ligger på mitt bord.
Otroligt. Var hittade du honom?
Han kom precis in.
Fråga var han bor.
Var i Venedig bor du?
Säg att jag kommer till Venedig för att prata med honom ikväll.
Vill ni inte att han kommer dit?
Nej, det behövs inte.
Jag kan förhöra honom här.
Nej, jag kommer dit.
Okej.
Okej, signor Ripley, då var det löst.
Till er bostad ikväll
kommer en inspektör från Rom.
Han förklarar mer.
Inspektören i tidningen?
Strunt samma.
Ja?
Ja, naturligtvis.
I morgon.
Ljuset.
Alltid ljuset.
Hur kan jag hjälpa er?
PERUKLIM
Signor Ripley väntar er, inspektören.
I salongen.
Jag är inspektör Ravini, Roms polis.
Ja, kom in.
Hoppas att jag inte avbryter nåt viktigt.
Nej. Jag skrev bara ett brev hem.
Varsågod och sitt.
Tack.
Fint ställe.
Tack. Jag gillar det.
Får jag röka?
Naturligtvis.
Det faktum att vi sitter här avgör en viktig sak.
Ni blev inte dödad i en båt.
Ursäkta?
Läste ni inte om det i tidningen?
Jag har mest varit i småstäder innan jag kom hit.
Er vän, signor Greenleaf,
sa han inte att polisen ville prata med er?
Nej.
En båt hittades i Sanremo
vid samma tid som ni var där med Greenleaf.
Sänkt. Med blodfläckar.
Eftersom ni var försvunnen, så vitt vi visste,
trodde vi att det var ert blod.
Mitt?
Sa Dickie att vi träffades efter Sanremo?
Jag hämtade hans saker från Atrani.
- Atrani? Min fru är från Atrani. - Är hon?
Ja. En vacker plats, men för många trappor.
Ja.
Ja, han sa att ni hade tagit med några saker till Rom,
men jag hade ingen orsak att tro honom.
Hur som helst, här är ni.
Inte död.
Ni är en av de få personer som känner signor Greenleaf
och är villig att prata med mig.
Hans andra vänner är extremt ohjälpsamma.
En italiensk egenskap.
Och speciellt i Neapel,
denna ovillighet att tala med polisen.
Jag gör det gärna.
När jag talade med honom i Rom efter mordet...
Känner ni till mordet på Frederick Miles?
Ja, jag läste om det.
Ja. Efter det var Greenleaf mycket samarbetsvillig,
eller jag trodde det.
Så jag lät honom lämna Rom,
bara han lovade att meddela var han befann sig i Palermo.
Han gjorde inte det.
Han lämnade sen Palermo igen utan att berätta det.
Nu verkar han ha lämnat landet.
Vart?
Nordafrika, tror jag.
Tunisia immigrazione är ganska slarviga.
Men jag har orsak att tro att han har åkt dit.
Ni tror inte att han bara vill vara ensam?
Han gör det ibland för att måla.
Måla? Ja, jag har sett hans tavlor.
Nej, han har inte åkt för att måla.
Nej, jag är säker på att hans resor handlar om nåt annat.
- Som vad? - Vad tror ni?
Ingen aning.
Som misstänkt i ett mordfall.
Tror ni att Dickie har nåt med mordet på Freddie Miles att göra?
Uppträder han inte så?
Det finns ett vittne.
Till vad?
Två män. En väldigt full, den andra håller upp honom mot en bil.
Samma bil som Miles kropp hittades i, en Cinquecento.
Vi kan inte säga säkert att mannen var Greenleaf,
men det var nära hans lägenhet.
Tror ni inte att orsaken till att ni inte hittar honom
är för att nåt har hänt honom?
Med honom?
Att nån har mördat honom?
Varför säger ni det?
Checkarna var förfalskade, läste jag.
De har kanske gjort nåt med honom.
En check, inte checkar.
Det var en check.
Och nej, det var ingen förfalskning.
Det bekräftades av ett brev som han skrev till banken.
Inte av det han sa i brevet, utan det som brevet skrevs med.
Skrivmaskiner fungerar lika bra som fingeravtryck.
Det var hans skrivmaskin. En Hermes med ett något upphöjt "e".
Ingen tjuv skulle tänka på det.
Nej.
Ni kände Miles.
Jag träffade honom kort i Neapel
när jag bodde hos Dickie i Atrani.
Men att träffa honom en gång räckte för att inte gilla honom,
enligt Greenleaf.
Ja, det stämmer.
Han försökte påstå att ni hade nåt att göra
med mordet på Miles.
- Jag? - Ja, han sa det i Rom.
Men jag genomskådade lögnen.
Bra.
Är det möjligt att de hade grälat?
Jag vet inte.
Ni vet inte om de grälade den natten,
men ni kanske vet om det fanns nåt problem mellan dem.
Problem? Nej, men...
Men?
Jag är inte rätt person att prata om Dickies privatliv.
Det tror jag att ni är.
Ni kan kanske komma med fler insikter om hans person
som vi annars inte får veta.
Det är därför jag kom hit för att träffa er.
Pratade Greenleaf aldrig om sina kärleksaffärer?
Då säger jag det, eftersom ni inte gör det.
Jag kan inte avfärda möjligheten
att signor Greenleaf och Miles kanske...
...var involverade.
Han har inget alibi för mordnatten.
Han har vägrat att komma på förhör.
Han har åkt nånstans, och inte för att måla,
och han säger inte det till nån, inte ens er.
Jag vet att ni inte vill tro det värsta om er vän,
men så ligger det till.
Ja.
Tack för samtalet, Thomas.
Era insikter är värdefulla.
Jag säger till Moretti
att ert pass återlämnas här i morgon.
Tack.
Nej. Jag hittar ut själv.
FÖRSVUNNE AMERIKANEN THOMAS RIPLEY HITTAD VID LIV I VENEDIG
RICHARD GREENLEAF PLAYBOY PÅ FLYKT
EXKLUSIVA BILDER AV MARJORIE SHERWOOD FÖRFATTARE/FOTOGRAF
Ursäkta. Det här kom precis.
Greve Vittorio Araldi önskar bjuda in er på en fest,
den 10 mars på Palazzo Araldi
i San Marco, Venedig, kl. 15.00.
Var tror du att Dickie är? Du vet, eller hur?
Jag vet inte. Kanske i södra Frankrike.
Och målar.
Målar han? Det har jag inte läst.
Han är en duktig konstnär.
Han studerade för Di Massimo.
Han målade ett porträtt av mig.
Jag vill gärna representera honom.
Speciellt om han dödade Miles.
Hans tavlor skulle inbringa ett högre pris.
Hoppas det var han.
Ursäkta mig.
Vilken historia!
Det är tråkigt, eller hur?
Så mycket pengar och så lite annat.
Jag kom bara för Château Margaux-vinet.
Säg det inte till nån.
Reeves Minot. Varsågod och sitt.
Tom.
Ja, jag vet.
Har ni träffat vår värd, greven?
Jag hälsade bara.
Han kör racingbilar.
Grevinnan producerar filmer.
Med andra ord,
de gör ingenting.
Ni är det nya blodet som deras anemi behöver.
Är ni från New York?
Ja.
Men nu bor ni i Italien.
Jag har ett ställe i Venedig. Ni?
När jag inte är nån annanstans, ja.
För tillfället, ja.
Vad gör ni?
Det är en bra fråga.
Vad gör jag?
Jag vet. Jag är konsthandlare.
Ja, så är det.
Och ni? Det står aldrig ert yrke i artiklarna,
bara "lojal vän till rymlingen".
Också konsthandlare.
Som jag trodde. Jag brukar kunna se det.
Jag med.
Om ni nånsin vill...
...diskutera...
...konst...
...ring mig.
Nu måste jag mingla.
Priset för vinet.
Ett nöje att träffas.
ROM
Signorina Marjorie Sherwood är i telefonen.
Tom? Det är Marge.
Marge. Hej.
Vem svarade i telefonen?
Det var Ugo, butlern.
Vad?
Var är du?
Jag är på tågstationen.
Här? Santa Lucia?
Ja.
Jag kommer och hämtar dig.
Nej. Jag har nästan inget bagage.
Struntprat. Du hittar aldrig hit själv.
Jo, det tror jag nog.
Vid Madonna della Salute?
Ja.
Okej. Om du insisterar.
Var försiktig på vaporetto.
Lite till höger.
Det är för mycket.
Lite högre.
Vi lät rama in den.
- Tycker ni om den? - Ja, vacker. Tack.
En vän kommer över och vi äter nog middag ute,
så du och Ugo får resten av dagen ledigt.
En ung kvinna?
Ja, faktiskt.
Bra gjort, Thomas.
Det är inte på det sättet.
Hon är bara en gammal vän.
Okej.
Fortsätt.
Han sa att vi kunde ta ledigt.
Marge, så fint att se dig.
Se på dig.
Det här? Jag tänkte, varför inte.
Kom in. Är det allt bagage?
Den här vägen.
Är allt det här ditt?
Man kan hyra såna här ställen billigt under lågsäsong.
Och en butler?
Och en hemhjälp. De följer med.
Jag kan inte tro det.
Jag menar, det är så fint.
- Vin? - Ja.
Så vackert.
Jag såg dina foton i tidningen.
- Jaså? - Ja.
- De var riktigt bra. - Tack.
De var i två tidningar.
Oggi och Le Ore.
Jaså? Jag såg bara en.
Jag pratade med Greenleaf.
Han är väldigt upprörd.
Så klart han är.
Han kommer nog hit för att prata med dig.
Kommer han hit?
Han är i Italien.
I Rom. Och pratar med polisen.
Jag hoppas han kommer.
Jag gör vad jag kan.
Men han gillar nog inte mig.
Uppriktigt sagt gör han inte det.
Han tror att du utnyttjade honom och Dickie.
Tråkigt att han tycker det.
Jag tog aldrig nåt från Dickie.
Har polisen pratat med dig?
Ja, jag pratade med inspektör...
- Ravini. - Ravini. Jag tror det var så han hette.
Berättade han om sitt så kallade vittne?
Vid Dickies lägenhet?
Det kanske är sant att han såg Dickie och Freddie.
Vad bevisar det?
Att Dickie hjälpte nån till bilen.
Precis. Inte att han dödade honom.
Berättade han om resecheckarna?
- Nej. - Han växlade in tusentals dollar
i resecheckar innan han lämnade Palermo.
Betyder det nåt?
Det är inget man gör om man tänker begå självmord.
Vem säger det?
Ravini. Vilken hemsk man.
Han verkade okej. Men...
Nej, han har nog fel om det.
Tror jag med. Dickie skulle inte göra så.
- Jag är orolig för honom. - Han mår säkert bra.
Han sitter nog på en bar i Tanger och dricker myntate,
utan att ha en aning om vad som pågår här.
Men han skrev väl inte till dig från Palermo?
Nej. Hurså?
Jag undrar bara hur han mådde där.
Skrev du till honom?
Jag försöker inte snoka.
Men han var säkert ganska sårbar då,
efter Freddie och hur polisen behandlade honom.
Jag skrev till honom.
Det var inget hemskt brev,
men det var inte trevligt heller, tyvärr.
Du tror inte att nåt sånt kan ha...
Fått honom att ta steget?
Jag har ingen aning om vad jag betydde för honom.
Seriöst, vem dog?
Va?
Det här stället är ett palats.
Och två tjänare.
Min faster.
Va?
Dottie, som tog hand om mig
efter att mina föräldrar dog i en bilolycka. Hon dog.
Tom, jag skojade bara.
Jag trodde inte att nåt hade hänt.
Man tror att folk man älskar ska leva för alltid.
Jag beklagar. Det var genant.
Det är okej. Hon hade ett långt liv.
Jag tänkte att jag kunde unna mig
efter mitt kringflackande liv i vinter.
Det hade hon nog velat.
Var har du varit sen vi sågs sist?
Du försvann, enligt tidningarna.
Ja, men inte med Tom. Inte med Dickie.
Du trodde väl att jag var med honom,
men jag såg lika mycket av honom som du hela vintern.
- Jag ordnar det. - Åh, nej. Förlåt, Tom.
Det gör inget. Ingen fara.
Det är bra nu.
Oroa dig inte. Det går bra.
Det går bra.
Det är bara en bok.
Jag borde gå till mitt hotell.
Har du reserverat ett rum?
Från tågstationen. Accademia.
Accademia. Det är fint.
Jag tänkte säga att du kan bo här, men...
Jaså?
Tack. Jag kan avboka rummet.
Jag vill gärna se resten av huset.
Mitt rum.
Fint.
Okej.
Ditt rum.
Jag gillar mitt rum.
Bra.
Så romantiskt.
Det här är ikväll.
Är det? Jag får många såna.
Från Peggy Guggenheim?
Det är från hennes dotter.
Ja. Pegeen Guggenheim.
Vi borde gå.
Jag känner inte för det.
Kom igen. Tänk på vilka som är där.
Jag har en teori.
Dickie har bytt pass med nån.
En neapolitansk fiskare eller en romersk handlare,
så att han kan åka iväg och leva ett lugnt liv.
Därför hittar ingen honom.
Och den mannen förfalskade checkarna.
Så om polisen hittar honom
vet de vilket namn Dickie använder.
Problemet med den idén är att förfalskningen skedde i januari
och många som känner Dickie såg honom i februari.
Vilka då?
Jag, till exempel.
Det säger du bara.
Jag skojar.
Jag vet.
Ursäkta.
Jag tror att han är död.
Mördad av förfalskaren.
Efter att Oggi kom ut med mina foton i den,
blev jag kontaktad av två förläggare i New York om min bok.
Är den om dig och Dickie?
Den handlar om Atrani. Det är en fotobok.
Men min nästa bok ska handla om Dickie och mig
och vårt liv tillsammans.
Vi borde gå.
Jag vill inte gå ännu.
Ursäktar ni oss?
Visst.
Vad gör du? Jag pratade med folk.
Ingen här bryr sig om Dickie.
Jo, det gör de. De vill veta allt om honom.
För att distrahera dem från sina tråkiga liv. Det är allt.
Jag håller inte med.
Det är fult av oss att låta dem utnyttja Dickie.
Jag blir illamående.
Jag ska ta en drink till.
Du har druckit tillräckligt.
Kom nu.
Marge. Den här vägen.
Jag vill ta en gondol tillbaka.
Nej.
Kom igen.
Nej, det tar så lång tid.
Snälla.
Snälla, Tommy.
Marge. Vi är framme.
Okej, kom.
- Du tog inte med nyckeln. - Nej, och vet du varför?
För den är så här lång och tung som en revolver,
och jag brukar inte ta en gondol hem.
Kan ni komma tillbaka?
Det går inte.
Jag glömde nyckeln.
Tyvärr, mitt skift är över. Ta en annan gondol.
Det var lustigt.
Det kommer säkert nån.
Vi kan klättra över den. Jag har den andra nyckeln.
Jag klättrar inte.
Den har spetsar.
Kom, Marge. Titta. Det är lätt.
Okej, jag gör det.
Kan du lämna din rock här?
Det är kallt.
Tack.
"Tommy"?
Kalla mig inte Tommy.
Hon sa att hon ville vänta där.
Jag trodde det var okej, fast hon hade druckit.
Hon måste ha halkat och slagit i huvudet.
De kan vara mycket hala. Kanaltrapporna.
Mossan.
Ja.
Jag är här.
Bra.
Hur mår du?
Hemskt. Baksmälla.
Kaffe?
Ja, tack.
Det här kom tidigt i morse. Från mr Greenleaf.
VILL MÖTA ER E. GREENLEAF
"Vill möta er."
"Er" känns lite...
Läskigt?
Ja. På sätt och vis.
Ja.
Vi borde nog gå dit snart.
Jag ska inte gå.
Så klart du ska. Varför inte?
Det står ju "er".
"Er" kan vara plural.
- Jaså? - Är det inte så?
Jag tror det.
Han gjorde ett misstag. Han vill träffa dig, inte mig.
Jag hoppades du skulle komma ensam.
Jag såg tillräckligt av den där Marge i Rom.
Vad tycker du om henne?
Jag känner henne inte så bra.
Inte jag heller.
Är hon inte lite tröttsam?
Ibland. Jag tycker hon är okej.
Hon var ute efter bara en sak från Richard.
Slå dig ner.
Jaha, Tom, det här var ett konstigt slut.
Slut?
Att du bor i Italien. Richard var han nu är.
Jag pratade med polisen i Rom. Den där inspektören vad han nu heter.
Ravini?
Han sa det inte rakt ut,
men man förstår att han tror att Richard dödade mannen.
Tror du att han var kapabel till det?
Nej.
Tror ni?
Ni känner er son mycket bättre än jag.
Nej. Och det är mitt fel.
Jag försökte aldrig lära känna honom.
Tror du...
...att han kan ha gjort nåt mot sig själv?
Jag vill inte tänka på det.
Han mår säkert bra.
Tror du?
Han kanske bara är nånstans och målar.
Med Di Massimo? Det är absurt.
Ingen har ens hört talas om honom.
Richard hittade på honom
för att jag skulle tro att han var seriös.
Jag borde ha tagit det på allvar.
Hur verkade han sista gången du såg honom?
Han verkade...
...stressad.
Ärligt talat.
Ja, i det sista brevet vi fick också.
Han sa att han mådde bra.
Ni borde inte ge upp hoppet.
Det har jag inte.
Ännu.
Tom.
Martinis.
Jag sökte en nål och tråd.
Det finns där.
Dickies ring ligger här.
Ja, jag la den där.
Varför la du den här? Varför har du ens den?
För att han gav den till mig.
För att den skulle vara i säkerhet.
Vad pratar du om?
När han åkte till Palermo.
Han var rädd för att bli rånad där.
Det har han inte oroat sig för förut.
Han hade aldrig varit på Sicilien. Han var bekymrad, sa han.
Tom.
Han tänkte inte komma tillbaka.
Vad?
Var det därför?
Visste han redan vad han tänkte göra?
Herregud. Hoppas inte.
Naturligtvis.
Det ska jag. Tack, mr Greenleaf. Adjö.
Vad sa han?
Han tror detsamma som jag.
Han vill att vi kommer dit.
Han har ett brev att visa från inspektör Ravini.
Tom Ripley.
Du är svår att finna.
Han fick den när han fyllde 21.
Får jag se på den?
Tack.
Fin ring.
Får jag tala med er?
Naturligtvis.
Ursäkta oss.
Varifrån kommer alla pengar, Tom?
Hur fick du tag i ringen?
Tror du jag är en idiot? Tror du jag är blind?
Du dödade Dickie, eller hur?
Du dödade dem båda.
Så, mr Ripley...
...berätta om Dickie.
Jag vet inte vad du menar.
Jag ber dig att berätta allt du vet om honom... som person.
Jag ska inte berätta för nån.
Okej.
Han kommer från en förmögen familj.
Han kom till Europa för att slippa undan den.
Han sa att han ville bli författare.
Men han skrev ingenting.
Han sa att han ville bli konstnär.
Men visste att han inte kunde bli det heller.
Han undrade om han var bra på nåt.
Han spelade bara ett spel.
Han visste att han var... otroligt obegåvad.
Hans far var besviken på honom.
Och det tyngde honom.
Marge älskade honom
men han kunde inte älska henne så som hon ville.
Hon visste varför.
Och han visste att hon visste.
Varför?
För att han älskade mig.
Han bekände det i San Remo.
Det var därför han tog med mig, inte Marge.
För att han ville vara med mig.
Vad svarade du?
Nåt hemskt.
Jag sa att han var patetisk,
och att jag inte ville se honom mer.
Jag önskar att jag inte sagt det.
Det sårade honom.
Tror ni att han dödade Freddie Miles?
Jag kan inte vara säker på det.
Tror ni att han tog livet av sig?
Jag är rädd för det.
Jag tror det.
Och efter det ni sa har jag en bättre förståelse för det.
Fakta vi känner till är detta.
Sista gången nån såg er son
var när han checkade ut från Hotel Savona i Palermo.
Receptionisten sa att han frågade efter färjor till Tunisien.
Så vi kan anta att han var på väg dit.
Receptionisten sa också att han verkade deprimerad.
Ingen har sett honom efter det.
Och han har inte skrivit till nån.
Förutom ett brev från hans hyresvärdinna i Rom,
som orolig för hans tillstånd
tog brevet till inspektör Ravini som sen gav det till mig och er.
Det postades i Palermo den 27 januari,
kvällen då han åkte till Tunisien.
Inget tyder på att han kom fram.
Nånstans mellan Sicilien och Nordafrika, på färjan,
mitt i natten,
hände nåt.
Hyresvärdinnan talar inte engelska, så han skrev det på italienska.
Tom, läs upp brevet för mr Greenleaf.
"Kära signora Buffi,
jag hoppas ni mår bra,
och jag ber om ursäkt att jag skriver istället för pratar med er.
Jag har beslutat att säga upp lägenheten.
Jag älskar den.
Jag uppskattar att ni gjorde det hemtrevligt.
Men jag kommer inte tillbaka till Rom.
Ursäkta att jag bara åker iväg,
och jag inkluderar lite pengar för att täcka kostnaderna
för den tomma lägenheten, tills ni kan hyra ut den.
När det gäller mina kläder, böcker och konstmaterial,
kan ni sälja dem eller kasta dem.
Ni kan absolut kasta mina tavlor.
De är värdelösa."
Jag tänkte inte på det
förrän jag läste i tidningen att han var försvunnen.
"Det finns post där också,
både privata brev från familj och vänner,
och affärskorrespondens, bankpapper, och så vidare.
Ni kan kasta allt. Jag behöver det inte mer.
Vart är jag på väg?
Jag är inte säker på det, eller på vad jag ska göra.
Ärligt talat känner jag mig vilsen.
Jag vet orsaken, men ska inte tynga er med det,
förutom att säga att jag ångrar djupt
några saker som har hänt,
saker jag gjort.
Tack för att ni var så vänlig.
Ni är en av få som har varit det.
Vänliga hälsningar...
...Richard."
Jag antar att det är ganska tydligt.
Hälsa mrs Greenleaf att jag beklagar sorgen.
Det ska jag.
Du borde ta den här.
Jag kan inte behålla den.
Jo, du kan och ska. Han var inte rädd för att den skulle bli stulen.
Han visste att han inte skulle komma tillbaka. Så du fick den. Ta den.
- Är det säkert? - Ja.
Han hade sagt om han ville att jag skulle få den.
- Tack. - Tack, Tom.
Jag är ledsen att jag tvivlade på dina motiv.
Du är den ärliga mannen jag träffade och gillade i New York
och jag önskar dig allt gott.
- Tack. - Sköt om dig.
Är det bra?
Det blir det.
Ska du åka hem?
Jag tror det. Det är dags.
Jaha...
...sköt om dig, Marge.
Du med.
Vilken dyster dag.
Det är perfekt.
Så, hur gick det?
Jag tror ni blir nöjd.
Mycket bra.
Pascal har jobbat länge med det.
Jag gillar namnet.
Timothy Fanshaw.
MITT ATRANI
BÄSTA HÄLSNINGAR MARGE
TILL RICHARD GREENLEAF SOM JAG DELADE MIN VAKENDRÖM MED
Tom.
Tom?
Vem är Tom?
Tom Ripley.
Stava det.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis