Det er rigtigt eller forkert.
"Ali" i titlen er den walisiske fodboldtræner?
- Forkert. - Ja.
To point. Og til sidst, til Carl...
I nat stod jeg op.
Ja, to point. Altså i alt seks til de røde!
Jeg havde ligget vågen.
Flot! Okay, nu er det de gule, der skal dreje hjulet.
Når det er tid til at sove, siger min krop: "Nej!"
"Nej."
Fire timer med bare vende og dreje sig...
Og tænke på en grødet masse af ting.
Vil du synge lidt?
Frygt.
Skam.
Smerte.
Hele spektret af menneskelige følelser.
Jeg er næsten 50 år.
Jeg er far til fire børn. Med en kærlig kone.
Det er forbløffende, hvad der er sket i mit liv.
Men det føles, som om fortiden holder mig i et brydergreb.
Robbie! Robbie!
Noget må vige.
ROBBIE ER BLEVET FILMET BAG KULISSERNE I OVER TRE ÅRTIER
DER ER TUSINDVIS AF TIMER MED OPTAGELSER, SOM HAN ALDRIG HAR SET
FØR NU
Fortsæt! Du kan godt!
Kom så!
- Klar? - Jeg er sgu god til det her!
Du er en af alle tiders bedst sælgende soloartister.
- En kæmpe entertainer. - Platinplader, udsolgte koncerter.
Fortæl mig bare, jeg er skidegod.
Skidefuld og på rulleskøjter.
Er der nogen, der vil se mig slås mod Liam?
Prøv at få det bedste ud af det!
Jeg er Robbie Williams.
Jeg prøver at rydde op i fortidens vragdele.
DEL 1: I HEGNET
Jeg bruger en speciel metode til at uddrive de dæmoner lige nu.
Hvorfor gør vi det her?
Jeg er en eremit. Er jeg ikke på scenen, er jeg i seng.
- Så det er derfor, vi er her. - Ja.
Kan vi begynde?
Som barn var jeg ikke for kvik.
Jeg kan ikke stave. Jeg kan ikke regne.
Båndet kører.
Jeg gik ud af skolen som 16-årig uden nogen kvalifikationer
og kom med i et boyband,
som skal blive den engelske version af New Kids on the Block.
Fire, tre, to, en.
Fantastisk!
Publikum elskede jer! Hvor længe har I været sammen?
Omkring tre måneder.
Havde I danset tidligere?
Jeg har ikke danset så meget. Kun på lokale diskoteker.
Men godt nok til at holde trit med de andre.
For fanden.
Se på mig!
Jeg ser meget ung ud.
Jeg var bandets baby.
Jeg nød alles selskab.
Jeg ser op til de ældre brødre, der er 20, 21, 22.
Når du er 16, er den kløft enorm.
Jeg kunne ikke lade være med at se op til Gaz.
Han var kaptajnen.
Hvor mange sange har I nu?
SANGER/SANGSKRIVER, TAKE THAT
Vi har omkring 30 numre.
Hver uge kommer Gary med nyt materiale, og vi laver nye danse hele tiden.
I starten med Take That havde vi det sjovt.
Glæden, begejstringen og henrykkelsen.
Det føltes, som om det rykkede.
Det føltes stort! Og så blev det massivt.
Der er stille nu, men I skulle have set for 20 minutter siden.
De er det hotteste unge band i hele Storbritannien.
...mest populære britiske gruppe siden Beatles.
Take That!
Pigerne her har haft den bedste aften i deres liv.
Vores succes gav en følelse af...
... men samtidig var det...
I er på soveværelsesvægge overalt, og I er forfulgt af fans.
- Nyder I det stadig? - Det er stadig sjovt.
Jeg vågner om morgenen og kniber mig selv i armen.
"Sker det her virkelig?" Og det gør det ikke.
- Faktisk findes vi ikke, vel? - Nej.
Udadtil er jeg sikker på, at jeg har virket pralende
og prøvet at se meget selvsikker ud.
Det var som at blive totalt
smidt
ned i en voksenverden,
jeg ikke var klar til.
Tak og godnat!
Arbejdsbyrden var
ubarmhjertig.
Vi gør det her. Så når vi dertil.
Vi havde aldrig fem minutter.
De skriger, fordi Elvis også er her.
Vi skal lave et interview til Radio 1.
Forhåbentlig bliver det sjovt.
Det er et særligt afsnit af Rockland i dag.
Som vi lovede for et par uger siden, har vi hele Take That i studiet.
Gary, Howard, Jason, Robbie og Mark.
Det er jo gået godt. Tillykke med jeres succes hidtil.
Hvordan påvirker det hverdagen?
For at sige sandheden, så vågner jeg nogle morgener og tænker:
"Hvad laver jeg? Hvad hedder jeg?"
- Hvad laver du? Og hvad hedder du? - Jeg hedder Robbie.
Jeg er i Take That. Jeg synger og danser.
Det var et usædvanligt scenarie at være i.
Med en intens baggrundsstemning og intense omgivelser.
Det er en trykkoger.
Ikke for at prale, men det er gået godt for os.
Det kan slutte når som helst. Så alle dem, vi griner ad på vej op...
- Jeg er stadig ydmyg, J. - Nej, du er arrogant og blasert...
- Du er arrogant, ja. - Nej.
Jo.
Da jeg fyldte 19, begyndte jeg at tænke over, hvad der foregik.
For mange interviews, for mange koncerter,
så mange lande at besøge og så forfra igen.
Mark har været oppe siden halv seks.
Og jeg har været oppe siden omkring kvart i seks, seks.
Og vi kan ikke sove. Jetlag. Hvem har brug for det? Vel?
Take Thats fans var umættelige.
Det var intenst.
Trin!
Dertil kom en selvsikkerhed om Gaz og hans evner.
Blandet med
en kulde.
Dette er min tekstbog, og det er virkelig sjovt at se den igennem.
Med alle de sange, jeg har skrevet.
Når der er en stjerne ved siden af, betyder det, den har været udgivet.
Sådan!
Det var, som om der var én person, det handlede om i Take That,
og det var Gary Barlow. Det hele var koncentreret omkring ham.
Og som et ungt menneske har jeg været misundelig på det.
En stor del af mig kunne ikke lide ham.
Et, to, tre. "Hej, vi er Take That."
Okay?
Okay.
Jeg hedder Rob. Jeg har det fint. Følg med på kanalen.
Måske gør jeg det.
- Det er godt. - Gaz, vil du forrest?
Når jeg tog hjem derfra, tænkte jeg: "Det er mærkeligt."
"Ubehageligt."
Som i Fluernes Herre .
Rock and roll.
Jeg var ikke kapabel til at håndtere
dynamikken i bandet i så tidlig en alder.
Og da var det, at det gik i stykker
for mig.
Folk har en tendens til at se os som drengene fra nabolaget,
og det er vi sjovt nok stadig.
Nu er vi bare drengene fra Lord Lichfields nabolag.
Jacuzzier og udendørsservice...
Dreng? Dreng! Åh, mange tak.
Gik ud i aftes. Kom ikke hjem før klokken seks.
Gør det, mens du er ung, ikke?
Vi hygger os som sagt, så...
Jeg skal have sprut!
- Du er besat. - Du startede selv!
Jeg kastede benzin på bålet
ved at indtage alt, hvad jeg kunne få fat i.
Ecstasy, kokain, druk.
Kunne ikke æde en hel!
Jeg drak bogstaveligt talt en flaske vodka om aftenen, før vi skulle øve.
Så det sker.
Det sker hver aften.
Der var møder, som blev holdt med mig,
hvor jeg fik besked på at styre mig.
Hvad er det bedste ved at være her?
Folk forventer ikke, jeg er her. Deres ansigtsudtryk, når de ser mig.
Gå bag ham som et Glastonbury-fjols.
Det er et Glastonbury-fjols.
Det er en af dem, der kommer med i It'll be Alright on the Night .
Det kan være blevet set af ledelsen som skuffende opførsel.
Især da jeg tog på Glastonbury.
...anarki.
Jeg fik at vide, at sådan opførte man sig ikke i et boyband.
Jeg har intet interessant at sige.
Hvilket er ret foruroligende.
Fornemmelsen af...
... at jeg ikke var klar eller i stand til at udfylde rollen
som forventet var til at tage og føle på.
En dag gik jeg ind til prøver,
og ved frokosttid sagde de: "Rob, vi skal have et bandmøde."
Jeg sagde til drengene, jeg bare ikke kunne være der mere.
De sagde: "Vi vil se, om vi kan lave denne turné med fire mand.
Hvad synes du?"
Og i sidste ende
besluttede jeg mig for
at forlade Take That.
Omsider, i aften, bandet minus en.
Take That er Storbritanniens mest succesrige gruppe siden Beatles,
men da de kom i dag for at indspille til BBC's Top of the Pops ,
var de kun fire...
- Er nogen af jer vrede på Robbie? - Ja!
Ville I lytte til hans musik, hvis han gik solo?
Nej.
Har du en plan?
Jeg tror, planen var:
Lad os gå til bunds.
Jeg flyttede til London som en berømt 21-årig,
og jeg gik til fester hele tiden.
Jeg havde ingen retning i livet. Der var intet formål.
Mange dage forsvinder helt på grund af tømmermænd.
At miste selvfølelsen.
Blive til noget, som du ikke genkender.
Jeg ville gøre noget med mig selv.
Opnå noget. Være nogen.
Men jeg lavede ikke noget. Jeg gik bare på Groucho og tog kokain.
Hvad ville du lave, hvis du ikke var musiker?
Fodboldspiller?
Jeg ved det ikke. Svineavler, tror jeg.
Nogen skulle hjælpe mig med de tanker og dårligdomme, jeg havde i hovedet.
1997 INDSPILNING AF FØRSTE ALBUM
- Hvem er du så? - Jeg hedder Guy. Og jeg er...
KAPELMESTER / MEDKOMPONIST
... Robs kapelmester og producer.
- Hvad indebærer det? - Hvor meget film har du?
- Det får aldrig nogen ende. - Aldrig nogen ende!
Jeg ville lave et album, men jeg vidste ikke hvordan.
En liste med personer blev sendt til mig.
Den ene var Guy Chambers, og jeg sagde: "Ham."
Han var en musiker,
som overvejede at blive lærer, fordi det var ved at tørre ud.
Bortset fra hullet i hans tag, han ikke havde råd til at reparere.
Så vi havde brug for hinanden.
- Gode optagelser? - Ja.
- Du skal holde pause nu. - Sig det til dem.
- Gå en tur op og ned ad gaden. - Jeg vil have en frakke.
- Jeg tror bare, jeg vil sidde ned. - Okay.
At stå op har gjort mig dårlig. At sidde ned har gjort mig fantastisk.
Life thru a Lens, som var det første album,
blev skrevet på 12 dage, da jeg fandt Guy.
Og jeg tænkte, vi havde skabt noget af værdi.
Men
vi ser på nogen i frit fald.
Afhængig af kokain og alkohol.
Det er umuligt for mig at hjælpe mig selv.
Det er umuligt at stoppe.
Er du okay?
Ja.
Jeg tror ikke, der er mulighed for at føle andet end tømmermænd.
Og så alligevel ikke, fordi du er
allerede i gang med at skabe fremtidige tømmermænd.
Jeg er også fuld som en pave.
Jeg lyder genial efter så mange glas.
- Vi har gjort det godt. Hurra! - Hurra!
Mere ananas!
Da jeg mødte ham, vidste jeg godt, at han drak og havde rysteture.
Han var helt ude af flippen, og...
Du ved...
- Udfordrende? - Ja. Selvfølgelig.
Det er virkelig udfordrende.
Fuck.
Jeg tror, det er den sværeste del at se.
På grund af det, jeg udsætter mig selv for.
Det sidste år er jeg bare forsvundet ind i tågerne, og jeg ved ikke hvad.
Og jeg har svært ved at lave interviews.
For jeg er usikker på, hvad jeg skal sige og ikke sige om tingene.
Jeg er bare så meget i tvivl om mig selv.
Jeg bryder mig ikke om mit eget selskab.
- Robbie Williams i studiet! - Nævnte jeg, at min nye single er ude?
- Hvordan har du det? - Nævnte jeg... Fint. Jeg lægger lige den.
Jeg har det godt, og du?
Alle vidste, at jeg havde problemer.
Men jeg var ligeglad.
Der var ingen vej tilbage.
Og... Jeg havde brug for voksne.
Mit liv var fuldstændig ude af kontrol.
Men min manager vidste, hvad der var nødvendigt.
Jeg havde brug for at komme i afvænning.
Hvordan går det?
Ny single udkommer 14. juli. "Lazy Days". Fantastisk.
Har du en besked til dine bekymrede fans?
Jeg har det skam fint. Men jeg er rystet over fremmødet.
Da Michael Barrymore fik problemer, var der tusinder mødt op.
Vi ses!
Hårdt at se på.
At opleve det igen.
Jeg tror, at roden til det mørke var
den perfekte storm
af for meget, for tidligt.
Men selvom jeg i det øjeblik ikke kunne finde ud af at leve...
... vidste jeg alligevel, at jeg godt kunne.
Man har jo ikke lyst til at være fortid som 23-årig.
Du må få masser af slik.
Og det her skal føre til noget, for der er ikke andet.
"Stoffri og sober i 60 dage"?
Godt, ikke?
Dødsober.
For mig blev det som en slankelejr.
Ingen så, jeg kun spiste en banan om dagen.
Mod slutningen af 30 dage, før starten på 60 dage.
Jeg er ved at blive nervøs.
Giv mig en bane.
Er det min bil?
Utroligt, så levende jeg er.
- Værsgo! - Robbie!
Og det har bare taget 60 dage.
- Gør det på spansk. - På spansk?
...retssag...
...Robbie Williams...
...for hundemad. Men også...
Der er liv der.
Robbie er tilbage.
Det var to år siden Take That.
Jeg havde ventet længe. Nu skulle det ske.
1997 UDGIVELSE AF DET FØRSTE ALBUM
I er med bag scenen i aften og...
Jeg er nervøs.
"Er jeg stor nok?" Alt det der.
Kald det ikke et comeback!
Kom så!
Robbie!
Jeg brugte to år på at glemme, hvorfor jeg laver det, jeg gør.
Det er ikke for pengenes skyld. Eller for at få ros.
Jeg vil underholde. Det er det, jeg vil.
Der skete noget spændende. Jeg lærte at være entertainer.
Noget, folk kunne komme at se.
Men pladeselskabet ville have overskud på deres investering.
Albummet udkommer, og der bliver solgt 33.000 eksemplarer.
Det her er meget risikabelt,
fordi det hele hang på mig.
Mange tak.
EGOET ER LANDET
- Var den dårlig i aftes? - Ja.
- Er den dårlig hver aften? - Det er bare en af problemsangene.
Jeg prøver bare at hjælpe dig, så du kan ramme tonen.
- Mange tak. - Det er bare den sang, ikke?
"Old Before I Die" har også været lidt skæv nogle gange.
Det er nok, fordi du på det tidspunkt er oppe at køre.
Du skal bare lytte mere. Lyt til, hvad de andre laver.
For alle laver fantastiske ting.
Du skal føle: "Jeg er en del af dette fantastiske band."
- Sådan er det ikke. - Kun i forhold til at lytte.
- Okay. - Nogle gange er man...
Det er ikke altid... jeg ved ikke...
Du tænker på, hvordan du skal udtrykke det, ikke?
Nej.
- Sig det nu bare. - Nej, jeg...
Jeg tænker bare, du giver det hele til publikum.
Og ikke: "Nu bør jeg koncentrere mig om at være sanger."
Om fem minutter skal jeg optræde. Ved du, hvad jeg mener?
- Hvad er der galt? - Hvad vil du nu?
- Pis af. - Har du det på?
- Ja. - Det er fisset.
Gå derud og vær selvsikker, Rob.
Billedligt talt var min karriere ved at styrte i afgrunden.
Og jeg havde haft en del forsøg med singler,
som man ikke ville give lov til nu.
Et notat cirkulerer på pladeselskabet.
Jeg er ved at blive droppet.
Når du finder dig selv stirrende ned i en afgrund,
ser du måske dig selv stirre tilbage.
Jeg tror, jeg kender det.
Okay, stop.
Det ser ud, som om det var alt fra Williams-drengen.
En skøn dag.
Men i min baglomme havde jeg noget særligt.
"Angels".
"Angels" udkommer, og gudskelov for det, for alt ændrede sig.
Han er tilbage. Bedre end nogensinde. Han er Robbie Williams.
...Robbie Williams med et hit...
Noget klikkede.
Man kunne mærke momentummet.
Det var raketten, der lettede.
Lige nu 'ar vi et 'it i Sh-verige.
Måske skal vi til Sh-verige, hvor vi 'ar et 'it.
Albumsalget bliver større. Publikum bliver større.
Fra nederlagets rand
ser vi ud til at gøre fremskridt.
Åbn vinduet. Luk lyden ind.
Vis bar røv!
Er det altid sådan, når vi åbner vinduet på en radiostation?
Så står pigerne udenfor og skriger?
- Sådan er det uden for mit vaskeri. - Og derhjemme?
- Ønsker du nogle gange et normalt liv? - Dette er et normalt liv.
Jeg ved ikke, hvad det er, den sang har.
Men hvad det så er, så havde den det.
Tak!
Hej, Rob. Det er ikke en sølvoverraskelse.
Det er ikke en guldoverraskelse. Det er en platinoverraskelse!
Han har fået platin!
Jeg er henrykt over det her.
Fantastisk.
Jeg har en karriere!
Mange tak.
Robbie?
Det var godt!
Kendt som Surreys rock and roll-hovedstad.
Ja, for pokker da.
- Ikke? - Jo.
Enrique?
Han var fed, ikke?
På det ubevidste plan var succes helt sikkert lig med lykke.
- Jeg er målløs. - Nød du det?
Helt genialt.
Det er min anden bid af kagen.
Take That var den første. Det her er den anden.
Godt klaret.
- Strålende. - Tak.
Jeg er en popstjerne nu.
Jeg er hele pakken... Jeg er hele pakken pakket.
Peter Snow får Robbies autograf.
- Drej til venstre. - Venstre?
Nå ja. Saints.
Berømmelse er i sig selv en legeplads.
Jeg vidste ikke, hvem jeg skulle være dér, men jeg ville gerne være med.
Navn og alder.
Nicole Appleton, og jeg er 23.
Hvis du havde én nat med ham, hvad ville du så gøre?
Jeg har gjort det!
Nicole Appleton er med i bandet All Saints.
Den mindre smilende version af Spice Girls.
- Jeg kunne bytte det ud med mit. - Rigtig sjovt.
- Skal jeg gøre det? - Ja.
Så vores veje var dømt til at krydse hinanden.
Og vi indledte et forhold.
Hun var venlig, sjov og sød. Hun var bare en god person.
Med mit forhold til Nic var det vigtigt for mig
at lære at blive den mand, jeg skulle være.
Det her er mirakler, der sker i mit liv.
I ved nok, når noget er perfekt? I aften er det perfekt!
Og jeg er så glad!
Der var hverken venstre eller højre.
Kun fremad.
1998 JAMAICA DET ANDET ALBUM SKABES
- Hvilken dato er det? - Det er den 19. januar.
Det nye år. 1998.
Her hos Jake på Jamaica.
Vi kom fra Gatwick i går, mig og Guy. Sig hej, Guy.
- Hej, Rob. - Hej, kammerat.
Kom med mig.
Vi tog vores eget studie med.
En lille 8-spors, så vi kan optage herude.
Det er sikkert, ikke? Hold den under lås og slå.
Flyt dig lidt. Jeg vil ikke have dit grimme fjæs i min videodagbog.
- Jeg ser virkelig hvid ud. - Det er, fordi du er det.
Han er fra Surrey, ikke?
Man taler jo om "det svære andet album".
Sådan havde jeg det ikke med Guy.
Jeg tror, at det, vi lavede sammen, også begejstrede ham.
Jeg er kommet for at minde dig om, at vi kommer og finder dig
Dette er en glad sang
Han var som en ældre bror.
En musikalsk mentor.
Og jeg var eleven.
Det er okay.
Som man kan se, øser det ned.
Hurtigt, Rob. Det må ikke blive vådt.
Der var så meget kærlighed mellem mig og Guy.
Vi fik nyheden fra Jamaica
Dag syv.
Og...
Det var en smuk måde at bruge livet på.
- Det er ret pænt, ikke? - Det er fantastisk.
Vi får masser af inspiration her.
- Fantastisk. - Forbløffende.
Det er et af de mest fantastiske steder, jeg nogensinde har været.
- Faktisk. Det er helt i top. - Har du været i Rhyl?
- Det er som... - I Wales.
Det er ligesådan.
Hvor er telefonen?
Hallo?
Er det Nicky?
Det er Guy.
Hun er i telefonen.
- Er hun? - Ja.
- Kan jeg efterlade det her? - Ja.
Guy efterlader videokameraet her.
Jeg ser muligvis ud på den mest fantastiske udsigt,
jeg nogensinde har set.
Ja, jeg tager ikke gas. Jeg gik ind på det her sted.
Jeg er omkring 900 meter oppe i bjergene.
Der er skove overalt.
Jeg kan se Kingston. Seriøst.
Da jeg kom ind, blev jeg vist rundt på stedet.
Jeg kom ud på balkonen, og så græd jeg.
- Ja. Bare... - Wow!
Bare...
Bare såstolt.
Det er, som om jeg er et barn der.
Som taler med en mor.
Om mine oplevelser og...
Sandheden er...
Jeg er stadig en baby.
Jeg var 16, da jeg gik med i Take That.
Og jeg gætter på, der er en slags ødelagt teenager derinde,
som vil prøve at rydde op i fortidens vraggods.
Men...
Jeg kunne ikke give slip på det.
"Føler du dig skåret op?"
"Føler du dig skåret op af de mennesker, du har mødt?"
- "Som du lod bag dig." - Nej, det skal rime.
"Er det helt dødt?"
På dette tidspunkt er mine minder om at være i det band
vel besudlet af de følelser, jeg havde under forløbet.
Så man kan vel sætte sig ind i den her unge mands følelser.
Du ved vel, at jeg hader dig
Det er overflødigt at sige
Du ved vel, at jeg hader dig
Er du her stadig?
Hvorfor er du ikke død endnu?
Hvordan kan du sove?
Men ved du hvad? Jeg kan ikke lide omkvædet.
At det er så muntert?
Det skal ikke være muntert. Det føles forkert, når jeg synger det.
Det skal være grimt. Lige så grimt som verset.
For jeg er ikke ironisk eller...
Jeg er sgu seriøs. Jeg hader de fjolser.
Hvordan sover du? Hvordan griner du?
Hvordan græder du? Hvordan lyver du?
Hvordan rører du? Hvordan har du det?
Hvordan holder du mig fra...
Vrede. Galde.
Spyt.
Spyt!
Det er godt.
Ja, det kan jeg se.
Bamse!
Læg dig i seng.
Sæt koppen og kom herop. Giv mig et kram.
Hej, far.
- Jeg taler om det band, jeg var i. - Ja. Spørgsmål?
- Hvem hadede du mest og hvorfor? - Hvem hadede jeg mest?
Det var Gary, som jeg brød mig mindst om,
fordi det var ham,
som havde regnet med at få karrieren og alt det der.
Og det skulle han få betalt.
Jeg var...
- Hvordan? - Jeg tog hævn.
Ved at få den karriere,
som han skulle have haft.
Her er en sang om en gruppe mennesker, som jeg var rigtig meget sammen med.
De hed Take That.
Som I ved, var vi fem. Den ene var meget lille.
Og en havde en moppe på hovedet. Jeg fik besked på at minde jer om det.
Den anden havde mohikanerhår, og han var en fjols.
Og den anden så sådan her ud.
Hør efter.
Der er nogen, der buher ad mig, som faktisk kan lide Gary Barlow.
Han sælger ikke flere plader nu, piger!
Lad os se det i øjnene, han er død!
Jeg er ked af, jeg behandlede Gary sådan.
Ingen kommer ud af en barndomsberømmelse med balancen i behold.
Årene med at finde sig selv, modnes og vokse op...
... berøves du.
Nicky? Vil du gifte dig med mig?
"Ja"?
Godt.
Okay så. Farvel!
Jeg prøver vel at overbevise mig selv om, at jeg er en person,
der er klar til den slags forpligtelse. Det ved jeg, at jeg ikke er.
Jeg kunne ikke tage vare på mig selv. Så det var urealistisk
at tilbyde mig selv som partner.
- Vil du sidde her? - Ja.
Og forholdet til Nic sluttede et par måneder senere.
Sluk kameraet.
Så bare lidt trafik.
Derfor gør han det.
- Jeg tror ikke på det! - Se der!
Som et hav af...
- Fuck! - Det er mudder.
Jeg følte, at jeg var et spædbarn i den voksne verden.
Jeg skal gå på scenen på Glastonbury, og jeg ved ikke, hvad der vil ske.
Det er...
88.000 mennesker.
Det er sandhedens time.
Og det er den største koncert i min karriere hidtil.
Kom nu!
Nu gør vi det fandme!
Jeg er rædselsslagen. Fuldstændig rædselsslagen.
Der var en mulighed for, at det kunne gå virkelig dårligt.
En del af mig tænker stadig: "Jeg er stadig Rob fra Stoke-on-Trent.
Jeg er stadig 16."
Og det øjeblik tror jeg, jeg vil blive gennemskuet.
Hvis I skal!
Men se bare.
De tog mig til sig.
Mig.
Bobbins fra Take That.
Hvordan føles det, når tusindvis af mennesker
synger de ord, man har skrevet, tilbage til en?
Det er berusende.
Det føltes, som om det var det her, jeg skulle.
Men så indser du, ubevidst eller bevidst,
du ikke kan vende om.
Jeg er på et løbsk tog.
Og det her skulle vokse sig større og større.
Jeg glæder mig ikke til at se det næste.
Jeg havde ikke værktøjerne til at håndtere det, der skulle komme.
Tekster: Henrik Jakobsen