Igaz vagy hamis?
A címben szereplő „Ali” a walesi futballcsapat vezetőedzője?
- Hamis. - Valóban.
Két pontot szerzett. Végül pedig Carl...
Tegnap felkeltem az éjszaka közepén.
Igen, két pont. A pirosaknak így hat pontja van!
Egész éjjel nem aludtam.
Nagyszerű! Most pedig a sárgák pörgetnek.
A szervezetem nem hajlandó aludni.
Egyszerűen nem.
Négy órán át csak forgolódtam,
és egy alaktalan masszával birkóztam.
Jössz énekelni kicsit?
Félelem.
Szégyen.
Fájdalom.
Az emberi érzelmek egész skálája.
Lassan 50 leszek.
Apa vagyok. Négy gyerekem van, szerető feleségem.
Elképesztő, hogy hova jutottam.
De mintha a múltam nem engedne a szorításából.
Robbie!
Ez így nem mehet tovább.
ROBBIE-T TÖBB MINT HÁROM ÉVTIZEDE VESZIK A KULISSZÁK MÖGÖTT
TÖBB EZER ÓRÁNYI FELVÉTEL LÉTEZIK, AMELYET NEM LÁTOTT
EGÉSZEN MOSTANÁIG
Gyerünk, haver! Menni fog!
Hajrá!
- Jól vagy? - Kurva jó vagyok ebben!
A történelem egyik legsikeresebb szólóművésze.
- Páratlan showman... - ...platinalemezek, telt házak...
Mondjátok még, milyen fasza vagyok!
Kurvára szét vagyok csúszva.
Bunyózzak Liammel?
Na ebből hozzátok ki a legjobbat!
Robbie Williams vagyok.
Próbálom rendbe tenni a múlt roncsait.
ELSŐ RÉSZ ÜSSÜK KI MAGUNKAT!
És elég különös módon próbálom kiűzni ezeket a démonokat.
Miért itt csináljuk?
Remeteként vagy a színpadon vagyok, vagy az ágyban.
- Ezért vagyunk itt. - Aha.
Igen.
Kezdhetjük?
Gyerekként kicsit ostoba voltam.
Nem tudtam helyesen írni, összeadni, kivonni.
Forog a kamera.
Papír nélkül hagytam ott a sulit 16 évesen,
és csatlakoztam egy fiúegyütteshez,
amelyik a New Kids on the Block angol megfelelője akart lenni.
Négy, három, kettő, egy.
Fantasztikus!
Imádott a tömeg! Mióta vagytok együtt?
- Három hónapja. - Három hónapja.
Előtte is táncoltatok?
Én nem igazán. Csak helyi diszkókba jártam.
Eleget, hogy tartsam velük az ütemet.
Azt a kurva!
Hogy nézek ki?
Nagyon fiatal vagyok.
Én voltam a kisfiú az együttesben.
Élveztem mindenki társaságát.
Felnéztem a 20, 21, 22 éves bátyusaimra.
Tizenhat évesen ez hatalmas korkülönbség.
- Gaz lenyűgözött. - Igen!
Ő volt a hajó kapitánya.
Hány számot sikerült eddig írnotok?
A TAKE THAT SZÖVEGÍRÓJA
Körülbelül 30-at.
Gary hetente hoz új anyagot,
és folyton új táncokat találunk ki.
A Take That korai időszaka jó móka volt!
Vidám, izgalmas, felvillanyozó.
Úgy éreztük, haladunk valamerre.
Nagy szám volt!
Aztán óriási lett.
Most már csend van, de 20 perce hallották volna!
Az ország legnépszerűbb fiatal együttese.
...a Beatles óta a legnépszerűbb brit együttes.
Take That!
A lányok szerint ez volt életük legjobb estéje.
A sikerünknek hála úgy éreztük...
...de közben sokszor meg...
Hálószobafalakról köszöntök vissza, mindenhol megrohamoznak.
Még mindig élvezitek?
Még mindig élvezzük.
Reggel még meg szoktam csípni magam.
„Nem csak álmodom?” És de,
álmodom.
- Itt sem vagyunk, nem? - Nem.
Kifelé nagy volt a szám,
játszottam a nagymenőt.
Nagyon hirtelen
csöppentem bele
a felnőttek
világába,
és nem álltam rá készen.
Köszönjük, és jó éjszakát!
BBC-SZÉKHÁZ
Sosem fogyott el a munka.
Ezt csináljuk.
Aztán oda megyünk.
Nem volt öt szabad percünk.
Azért sikítoznak, mert Elvis is itt van.
Interjút adunk. A Radio 1-nek.
Remélhetőleg baró lesz!
Különleges adással fogadja önöket a Rockland .
Ahogy néhány hete ígértük,
a stúdióban van velünk a Take That öt tagja.
Gary, Howard, Jason, Robbie és Mark.
Nagyon jól megy a szekeretek. Gratulálunk a toplistás sikerhez is.
Hogy befolyásolja a hétköznapi életeteket ez?
Őszintén szólva néha felkelek, és nem tudom,
hol vagyok, mit csinálunk, ki vagyok.
Ki vagy? Mit csinálsz? És hogy hívnak?
Robbie vagyok.
A Take Thatből. Éneklek és táncolok.
Szokatlan helyzet volt.
Nagyon intenzív volt
a légkör, a környezet.
Egyre csak nőtt a nyomás.
Nem akarok felvágni, de jól alakultak a dolgaink.
Bármikor véget érhet. És akiken nevetünk felfutás közben...
Én alázatos maradtam, J.
Nem igaz! Arrogáns vagy, és fásult.
- Igen, arrogáns. - Nem igaz.
De igen.
Amikor úgy 19 éves voltam,
elkezdtem végiggondolni a dolgokat.
Túl sok interjú, túl sok fellépés,
túl sok ország, újra és újra.
Mark fél hat óta fent van.
Én úgy háromnegyed hat, hat óta.
Nem tudunk elaludni a jetlagtől. Kinek hiányzik ez? Érted?
A rajongók megszállottak voltak.
Durva volt!
Lép!
Ráadásul Gaz nagyon biztos volt magában és a képességeiben.
És emellett rideg volt.
Ez itt a nagybecsű dalszövegkönyvem. Furcsa átlapozni.
Benne van minden szám, amit írtam.
Néha van mellette egy kis csillag,
ha albumra került.
Nekem megfelel!
Mintha a Take That csak egy emberről szólt volna,
Gary Barlow-ról.
Minden körülötte forgott.
És fiatalként erre irigy lehettem.
Valószínűleg eléggé nehezteltem rá.
Egy, két, há’. „A Take That vagyunk.”
- Jó? - Te mondd!
Jó.
Rob vagyok. Jól vagyok. Ugyanitt még láthattok ilyet.
Talán majd én.
- Jó. - Gaz, nem ülsz előre?
Ezekről hazamenve felmerült bennem, hogy ez furcsa.
Zavarba ejtő.
Mint A Legyek Ura .
Rock and roll.
Nem kezeltem jól
a csoportdinamikát ilyen fiatalon.
És ekkor
szálltam el igazán.
Az emberek a szomszéd fiúként gondolnak ránk,
és vicces, de még azok is vagyunk.
Csak éppen Lord Lichfield szomszédai vagyunk.
Jakuzzik és kinti fel...
Pincér? Pincér!
Ó, köszönöm szépen!
Tegnap elmentünk bulizni. Hatkor értünk haza.
Fiatalon kell csinálni, nem?
Nagyon jól érezzük magunkat, úgyhogy...
Kell egy kis pia!
- Nagyon rápörögtél. - Ne! Most nem fog leállni.
Az is olaj volt a tűzre,
hogy elfogyasztottam mindent, ami a kezem ügyébe akadt.
Ecstasyt, kokaint, piát.
Nem tudtam megenni!
Szó szerint megittam egy üveg vodkát a próba előtti éjszaka.
Így ment ez.
Így ment minden este.
Voltak
megbeszélések velem
arról, hogy viselkedjek.
Mi a legjobb abban, hogy itt vagy?
Hogy nem számítanak rám.
Az arckifejezésük, mikor meglátnak.
Menj mögé, mint egy eszelős fesztiválozó!
Eszelős fesztiválozó.
Majd benne lesz a bakiparádéban.
A menedzsment talán úgy érezte, hogy lejáratom az együttest.
Főleg, mikor a Glastonburyre mentem.
...anarchia.
Azt mondták, egy fiúegyüttes tagja nem így viselkedik.
Nincs semmi érdekes mondanivalóm.
Ami elég...
elég nyugtalanító.
Tapintható volt,
hogy úgy érezték, nem tudom hozni
a tőlem elvárt szerepet.
Egyszer bementem próbálni,
és ebédidőben megbeszélést hívtak össze.
Megmondtam a fiúknak, hogy nem bírom tovább.
Azt mondták, ki akarják próbálni négyesben.
„Mit szólsz?”
És végül
úgy döntöttem, hogy elhagyom
a Take Thatet.
Végül pedig: a hiányos együttes.
A Take That a Beatles óta a legnépszerűbb brit együttes.
De amikor ma megérkeztek a BBC Top of The Pops -adásának felvételére,
csak négyen voltak.
Valaki haragszik Robbie-ra?
Igen!
Ha szólókarrierbe kezdene, hallgatnád a zenéjét?
Nem.
Volt valami terved?
Az volt a tervem, hogy kiütöm magam.
Huszonegy évesen Londonba költöztem, híres voltam,
megállás nélkül bulikba jártam.
Irányt vesztettem.
Nem volt életcélom.
Sokat voltam másnapos.
Nem tudtam igazán, ki vagyok.
Egy idő után alig ismertem fel magam.
Lenni akartam valaki.
El akartam érni valamit.
De nem csináltam semmit.
A Grouchóban kokóztam sokat.
Ha nem zenész lennél, mit csinálnál?
Fociznál?
Nem is tudom. Sertést tenyésztenék.
Segítségre volt szükségem, hogy felülkerekedjek a gondolataimon.
AZ ELSŐ LEMEZ FELVÉTELE
Te ki vagy?
Hogy ki vagyok? Guy.
ZENEIGAZGATÓ/TÁRSÍRÓ
Rob zeneigazgatója és producere.
Ez mit takar?
Mennyi filmed van?
- A bűnösök nem pihennek. - A bűnösök nem pihennek!
Elhatároztam, hogy kiadok egy albumot, de nem tudtam, hogyan.
Kaptam egy listát emberekről,
köztük volt Guy Chambers is. Őt választottam.
Alkalmi zenész volt,
és fontolgatta, hogy tanár lesz, mert nem folyt be elég pénz a zenéből.
A víz viszont befolyt a tetőjéről, és nem volt pénze megjavíttatni.
Nagy szükségünk volt egymásra.
- Jó felvétel? - Aha.
- Jó lett? - Igen. Nagyon.
- Most tarts egy kis szünetet! - Mondd!
Tarts szünetet! Sétálj egyet az utcán!
Kell egy kabát.
Szerintem leülök egy kicsit.
Oké.
Rosszul vagyok az ácsorgástól.
Ülni nagyon jó érzés.
Az első albumot, a Life thru a Lenset
12 nap alatt írtuk, miután megtaláltam Guyt.
És azt gondoltam, hogy valami értékeset hoztunk létre.
De
itt éppen szabadesésben voltam.
Kokain- és alkoholfüggő voltam.
Nem tudtam gátat szabni magamnak.
Képtelen voltam leállni.
Jól vagy?
Aha.
Nem éreztem semmit a másnaposságon kívül.
Aztán
mikor nem másnapos voltam,
akkor előkészítettem
a következő másnaposságot.
Én is mattrészeg vagyok.
Ennyi pia után zseninek tűnök.
- Ügyesek voltunk. Hurrá! - Hurrá!
Még ananászt!
Tudtam,
mikor megismertem, hogy iszik, és az elvonástól remeg.
Nagyon kivolt, és...
tudod...
- Nehéz volt vele? - Persze.
Nagyon nehéz volt vele.
Bassza meg!
Szerintem ezt a részt a legnehezebb
végignézni.
Amiatt,
amit magammal teszek.
Az elmúlt 12 hónapban eléggé
lecsúsztam, nem is tudom.
Jelenleg nehezemre esik interjúkat adni.
Nem tudom, mit mondjak, mit ne mondjak.
VENDÉG NE ZAVARJANAK
Sokat kételkedem magamban.
Nem szívesen töltök időt magammal.
Robbie Williams a stúdióban!
Említettem már az új kislemezem?
- Hogy vagy? - Említettem...
Nagyon jól vagyok. Ezt tegyük ide!
- Jól vagyok, és te? - Igen?
- Tudták, hogy baj van. - És te hogy vagy?
De engem nem érdekelt.
Már nem volt visszaút.
És... felnőttekre volt szükségem.
Nagyon kicsúszott az irányítás a kezemből.
De a menedzserem megértette, hogy mire van szükségem.
El kellett küldeni rehabra.
Robbie, hogy vagy ma?
Új kisalbumom jön ki július 14-én. „Lazy Days.” Szuper.
Üzennél valamit az aggódó rajongóknak?
Ne aggódjatok, jól vagyok! De hogy csak ennyien jöttek el!
Michael Barrymore háza előtt több ezren álltak.
Sziasztok!
Nehéz nézni.
Újra átélni ezt.
Túl sok szakadt rám
túl gyorsan,
ebből lett a baj.
De az, hogy akkor éppen nem tudtam, hogyan éljek,
nem jelentette azt, hogy később sem sikerülhet.
Az ember nem akar 23 évesen eltűnni a süllyesztőben.
Kaptok sok édességet.
Muszáj volt elérni ezzel valamit,
mert nem volt más.
„Hatvan napja tiszta és nyugodt”?
Jó, nem?
Totál nyugodt.
Olyan volt, mint egy fogyókúrás tábor.
Nem látták, hogy csak napi egy banánt eszem.
Az első 30 nap után, a 60. naphoz közeledve
nagyon sokat idegeskedtem.
Kérek egy csíkot.
Ez az én autóm?
Hirtelen visszatért belém az élet.
- Megy. - Robbie!
És csak 60 napba tellett.
- Spanyolul! - Spanyolul?
...tárgyalás.
...Robbie Williams...
... la húsos jóságért. De szintén...
Itt van bennem élet.
Visszatért Robbie.
- Visszatért Robbie. - Visszatért.
Két év telt el a Take That óta.
Sokáig vártam. Bele kellett vágnom.
AZ ELSŐ LEMEZ KIADÁSA
Itt vagyunk a kulisszák mögött, és egyre jobban izgulok.
Elég leszek én ehhez? Meg ilyesmik.
Ne hívjátok visszatérésnek!
Gyerünk!
- Robbie! - Robbie!
Robbie!
Két évre elfelejtettem, miért csinálom ezt.
Szeretem csinálni.
Nem a pénzért. Nem a kritikusok dicséretéért.
Szórakoztatni akarok. Ez a célom.
Itt nagyon izgalmas dolog zajlott. Kitanultam a szórakoztatást.
Amit szívesen eljönnek megnézni.
De a kiadónak fontos volt, hogy megtérüljön a befektetése.
Kijött az album, és 33 000 példányban kelt el.
Rizikós vállalkozás volt,
mert minden
rajtam múlott.
Köszönöm szépen!
MEGÉRKEZETT AZ EGÓ
- Rossz volt este? - Aha.
- Minden este rossz? - Nem.
Csak az egyik problémás szám.
Segíteni akarok, hogy valahogy eltaláld a hangot.
- Köszi szépen! - Csak az az egy szám, ugye?
Az „Old Before I Die” sem jön mindig össze.
Mert mire odajutsz, már nagyon fel vagy pörögve.
Jobban figyelned kell a többiekre.
Mert mindenki nagyon ügyes.
Ne felejtsd el, hogy egy szuper együttes tagja vagy!
- Nem erről van szó. - Csak figyelj rájuk!
- Jó. - Csak néha...
Nem mindig... Csak...
Próbálod szépen megfogalmazni, nem?
Nem.
- Mondd, ahogy akarod! - Nem, csak...
Szerintem 100%-ban átadod magad a közönségnek.
Nem arra koncentrálsz, hogy te vagy az énekes.
Öt perc, és fellépek.
Érted?
- Mi a baj? - Most meg mit akarsz?
- Tűnés! - Ez lesz rajtad?
- Aha. - Hülyén áll.
Csak magabiztosan, Rob!
Zuhanórepülésben volt a karrierem.
Több kislemezzel is próbálkoztam,
erre most már nem kapnék lehetőséget.
Kiment a kiadónál egy körüzenet.
Hogy ejteni fognak.
Ha belenézel a szakadékba,
a szakadék is visszanéz beléd.
Szerintem értelek.
Hagyjuk abba!
Úgy tűnik, ennyi volt a Williams fiúnak.
De szép az idő!
De tartogattam még valami különlegeset.
„Angels.”
Miután kijött az „Angels”, hála az égnek minden megváltozott.
Visszatért. Élőben.
Jobb, mint valaha. Robbie Williams.
...jön fel Robbie Williams a toplistán...
Valamit eltaláltunk.
Érezni lehetett a lendületet.
Kilőtt a rakéta. Így...
Svédországban most nagyon felfutottunk.
Úgyhogy lehet, Svédországba megyünk, nagy a sikerünk.
Egyre több lemez kel el. Egyre nagyobb a közönség.
A szakadék széléről táncoltunk vissza,
és egyre nő a népszerűségünk.
Nyisd ki az ablakot! Hadd halljuk!
Moon!
És ezalatt végig megvéd
Mindig ez van, mint amikor kinyitottuk a rádió ablakát,
és kint sikoltoztak a lányok?
- A mosodámnál is ez van! - Odahaza milyen?
Néha vágysz normális életre?
Ez normális élet.
Nem tudom, mi olyan különleges abban a dalban.
Mindenesetre megvolt benne ez a plusz.
Köszönöm!
Szia, Rob!
Nem ezüstmeglepetés.
Nem aranymeglepetés.
Hanem platinameglepetés!
Platinája lett, emberek!
Ez elképesztő.
Fantasztikus.
Vittem valamire!
Köszönöm szépen!
Robbie?
Jó volt!
A rock and roll fővárosa Surrey-ben.
Aha. Azta!
- Ugye? - Igen.
Enrique?
Csodás volt, nem?
Tudat alatt egyértelműen a siker volt
a boldogság szinonimája.
- Szóhoz sem jutok. - Élvezted?
Zseniális volt.
Itt haraptam bele másodszor az almába.
A Take Thattel kezdtem.
Ez volt a második.
Szép volt.
- Zseniális. - Köszönöm!
Popsztár lettem.
Teljesen befutottam.
Peter Snow autogramot kér Robbie-tól.
- Balra fordulunk. - „Balra”?
Jól van. All Saints.
A hírnév önmagában is egy játszótér.
És nem tudtam, ki leszek majd a játszótéren,
de ott akartam lenni.
Neved, korod?
Nicole Appleton, 23 éves vagyok.
Ha eltölthetnél egy éjszakát Robbie-val, mit tennél?
Már megtettem!
Nicole Appleton egy All Saints nevű együttesben van.
A Spice Girls kevésbé mosolygós változata.
- Kicserélhetem az enyémmel. - Az tök vicces lenne.
- Cseréljem? - Aha!
Így is, úgy is összehozott volna minket a sors,
és összejöttünk.
Kedves volt, szórakoztató, aranyos. Jólelkű volt.
A Nickel való kapcsolatomban
fontos volt nekem,
hogy férfiként megfeleljek az elvárásoknak.
Csodák történtek az életemben.
Tudjátok, ha valami jó?
A ma este jó!
És úgy örülök!
Nem volt balra, nem volt jobbra.
Csak előre.
A MÁSODIK LEMEZ MEGÍRÁSA
Szevasz! Milyen nap van ma?
- Január 19. - Január 19.
Új év. 1998.
Jake-nél Jamaicában.
Tegnap jöttünk a Gatwickről Guyjal. Köszönj be, Guy!
- Szia, Rob! - Szevasz!
Gyere velem!
Hoztunk magunkkal stúdiót is.
Egy kis nyolcsávosat. Hogy itt is tudjunk felvenni.
Biztonságos, nem? Jól el van zárva.
Menj arrébb!
Nem kell a csúnya képed a videónaplómba.
De fehérnek tűnök!
Az is vagy.
Tudjátok, surrey-i.
A második lemez problémás szokott lenni.
Guyjal nem éreztem ezt.
Szerintem őt is izgalomba hozta, amit együtt csináltunk.
Jöttem, hogy emlékeztesselek Hogy eljövünk megkeresni
Ez egy vidám dal
A bátyám volt,
a mentorom, a zenei mentorom,
én meg a diákja voltam.
Ott jó.
Mint látjátok, szakad az eső.
Gyorsan, Rob! Az nem ázhat el. A cucc.
Ezekben a pillanatokban nagyon szerettük egymást Guyjal.
Megjött a hír Jamaicáról
Hetedik nap.
És
gyönyörű volt így élni.
- Elég szép, nem? - Fantasztikus.
Biztos nagyon elkap majd az ihlet itt.
- Elképesztő. - Csodálatos.
Ez egyszerűen...
Nem jártam még ennél csodásabb helyen.
- Aha. - Dobogós.
Rhylben voltál már?
- Nagyon... - Walesben.
Pont ilyen.
Jaj nekem, hol a telefon?
Halló?
Nicky az?
Guy vagyok.
Telefonon keres.
- Igen? - Aha.
- Itt hagyhatom? - Aha.
Guy itt hagyja a videokamerát.
Életemben nem láttam még olyan szép kilátást,
mint itt.
Tényleg, nem viccelek. Bejöttem ide,
úgy egy kilométer magasan vagyunk,
mindent erdők borítanak.
Látom Kingstont... Nem viccelek.
Amikor bejöttem, és körbevezettek,
kimentem az erkélyre, és csak sírtam.
- Igen. Egyszerűen... - Hú!
Egyszerűen...
Annyira
büszke vagyok.
Olyan vagyok itt, mint egy gyerek.
Aki anyával beszél.
Az élményeimről, és...
Igazából...
itt még kisgyerek vagyok.
Tizenhat évesen léptem be a Take Thatbe.
Megbújik bennem egy összetört kamasz,
aki
próbálja helyre tenni a múlt roncsait.
De
nem tudtam elengedni.
„Kikészítettek?”
„Kikészítettek
azok, akikkel találkoztál?”
- „Akiket az út szélén hagytál.” - Nem jó a rím.
„Feldobtad már a pacskert?”
Szerintem elcsúfította az emlékeimet az együttesről az,
ahogy éreztem magam közben.
Képzelhetitek,
mit érez ez a srác.
Biztos tudjátok, hogy utállak titeket
Mondani sem kell
Biztos tudjátok, hogy utállak titeket
Itt vagytok még ?
Miért nem sikerült még meghalnotok ?
Hogy tudtok aludni ?
- De tudod, mit? - Na?
Nem tetszik a refrén.
- Az, hogy vidám? - Aha.
Nem akarom, hogy vidám legyen. Furcsa így énekelni.
Legyen az is szemét! Mint a verze.
Nem
ironikusan mondom.
Kurva komoly vagyok.
Utálom ezeket a faszokat.
Hogy alszotok ? Hogy nevettek ?
Hogy sírtok ? Hogy hazudtok ?
Hogy tapintotok ? Hogy éreztek bármit ?
Hogy álljátok utamat...
Mérgesen. Dühösen.
Köpködve.
Köpködve!
Az jó.
Igen, látom. Ja.
Macika!
Gyere az ágyba!
Tedd le az innivalód, és ölelj át hátulról!
Szia, apuci!
A régi együttesemről beszélek.
- Aha. Kérdezhetek? - Igen.
Kit utáltál a legjobban, és miért?
Kit utáltam?
Leginkább Garyt,
mert
az egész
az ő sikerét
és karrierjét szolgálta.
Meg akartam leckéztetni.
Én akkor...
- Milyen voltál? - Bosszúvágyó.
Azt akartam,
hogy én fussam be
az ő
karrierjét.
Itt egy szám egy bandáról,
akikkel rengeteg időt töltöttem.
Ők a Take That.
Tudjátok, öten voltunk. Köztük egy nagyon kicsi.
Az egyiküknek mintha rongy lett volna a fején.
Ezt nem hagyhattam ki.
A másiknak mohikánsérója volt,
és egy pöcs volt.
A másik meg így nézett ki.
Figyeljetek!
Valaki itt kifütyül,
mert szereti Gary Barlow-t.
Már nem ad el lemezeket, lányok!
Legyünk őszinték, neki annyi!
Sajnálom, hogy így bántam Garyvel.
A gyerekkori hírnevet senki sem éli meg kiegyensúlyozottan.
Nem adatik meg neked az, ami mindenki másnak igen,
nincs lehetőséged érni, felnőni.
Nicky?
Hozzám jössz?
„Igen”?
Jó.
Jól van. Szia!
Próbálom meggyőzni magam róla,
hogy készen állok elköteleződni.
Tudom, hogy nem.
Magamról sem tudtam gondoskodni.
Nem voltam alkalmas rá,
hogy valaki társa legyek.
- A hangos dologgal vársz még? - Aha.
Nickel néhány hónapra rá szakítottunk.
Most állítsd le!
Csak egy kis dugó.
Biztos azért megy.
- Ezt nem hiszem el. - Nézd már!
- Hú! - Mint egy tenger...
- Baszki! Elég... - Tiszta sár.
Csecsemő voltam
a felnőtt világban.
Mindjárt fellépek a Glastonburyn,
és nem tudom, mi fog történni.
Ott van 88 000 ember.
Itt lehet igazán bizonyítani.
A karrierem addigi legnagyobb fellépése.
Gyerünk!
Csináljuk!
Rettegek.
Őrületesen félek.
Ez nagyon rosszul is elsülhetett volna.
Kicsit még mindig úgy éreztem, hogy csak Rob vagyok Stoke-on-Trentből.
Még mindig 16 éves.
Úgy éreztem, itt felsülhetek.
Hát, ha muszáj...
És lám,
elfogadtak!
Engem.
Bobbinst a Take Thatből.
Milyen érzés, ha több ezren
éneklik neked a saját dalszövegedet?
Mámorító.
Úgy éreztem, erre születtem.
De aztán tudatosan, vagy sem, de rájöttem,
hogy nincs visszaút.
Ez a vonat nem áll meg.
És hogy ez egyre csak nőni fog.
Nem várom a folytatást.
Képtelen voltam kezelni azt,
ami ezután jött.
A feliratot fordította: Schmíz Gábor