Vi kör sant eller falskt.
"Ali" i titeln är den walesiska landslagskaptenen i fotboll?
- Falskt. - Stämmer.
Två poäng. Och slutligen, till Carl...
I natt, mitt i natten, gick jag upp.
Ja, två poäng. Så totalt sex till de röda!
Jag var vaken hela natten.
Bra! nu över till de gula för att snurra hjulet
När det blir sovdags säger min kropp: "Inte trött!"
"Inte trött."
Fyra timmar av att vrida och vända sig...
...och hantera...
en formlös mängd saker.
Ska vi sjunga lite?
Rädsla.
Skam.
Smärta.
Hela floran av... mänskliga känslor.
Jag är nästan 50.
Jag är en pappa, till fyra barn. Med en kärleksfull fru.
Det är otroligt vad som hänt i mitt liv.
Men det känns som om jag sitter fast i det förflutna.
Robbie! Robbie!
Något måste ändras.
ROBBIE HAR FILMATS BAKOM KULISSERNA I ÖVER TRE DECENNIER
DET FINNS TUSENTALS TIMMAR AV FILM SOM HAN ALDRIG SETT
FÖRRÄN NU
Kom igen! Du kan göra det!
Kom igen!
- Okej? - Jag är jävligt bra på det här!
Du är en av tidernas bäst säljande soloartister.
- En av världens största artister... - ...platina, utsålt...
Säg att jag är jävligt bra.
Helt jävla hög.
Vill nån se mig slåss mot Liam?
Se vad ni kan göra med det här!
Robbie Williams, för fan.
Jag försöker ordna upp härvan som är det förflutna.
DEL ETT: LET'S GET WRECKED
Och jag väljer ett rätt speciellt sätt att driva ut demonerna nu.
Varför gör vi det här?
Jag är en eremit. Står jag inte på scen, är jag i sängen.
- Därför är vi här. - Ja.
Ja.
Kan vi... kan vi börja?
När jag var liten var jag rätt korkad.
Kunde inte stava. Inte plus eller minus.
Bandet rullar.
Jag slutade skolan när jag var 16 helt utan kvalifikationer
och gick med i ett pojkband
som skulle bli den engelska versionen av New Kids on the Block.
Fyra, tre, två ett.
Fantastiskt!
De älskade er! Hur länge har ni spelat ihop?
- Ungefär tre månader. - Tre månader.
Dansade ni innan allihop?
Jag dansade inte mycket. Bara lokala discon och så.
Men tillräckligt för att hänga på det här gänget.
Helvete.
Kolla på mig!
Jag ser väldigt ung ut.
Jag var bebisen i bandet.
Jag umgicks med alla.
Jag såg upp till de här bröderna, som var typ 20, 21, 22.
När man är 16 är det ett stort åldersgap.
- Jag beundrade Gaz djupt. - Ja!
Han var kaptenen på skeppet.
Hur många låtar har ni faktiskt nu?
GARY BARLOW SÅNGARE I TAKE THAT
Vi har ungefär 30 spår.
Varje vecka kommer Gary med nytt material
och vi gör nya danser hela tiden.
I början med Take That, det var kul!
Glädjen, spänningen och upprymdheten.
Det kändes som om vi var på gång.
Det var stort!
Och sen blev det enormt.
Det är rätt tyst nu, men du skulle ha varit här för 20 minuter sen.
De är det största pojkbandet i Storbritannien.
...mest populära brittiska gruppen sen Beatles.
Take That!
Tjejerna säger att det var den bästa kvällen i deras liv.
Vår framgång gav en känsla av...
...men blandades alltid med...
Ni sitter på sovrumsväggar överallt och blir jagade vart ni än går.
Har ni fortfarande kul?
Det är fortfarande kul.
Och jag vaknar liksom på morgonen och nyper mig själv.
"Händer det verkligen?" och... det gör det inte.
- Vi är inte riktigt här, visst? - Nej.
Utåt var jag säkert full av övermod
och försökte se ut som om jag hade "det".
Det var en total
störtdykning
ner i vuxenvärlden,
som jag
inte var redo för.
Tack och godnatt!
1993 BBC-HUSET
Arbetsbördan var
obeveklig.
Vi gör såhär.
Så kommer vi dit.
Det fanns inte ens fem minuter över.
De skriker för att Elvis också är här.
Måste göra en intervju nu. För Radio 1.
Hoppas vi kommer ha kul.
Det är en speciell Rockland denna söndagseftermiddag.
Som vi utlovade förut
har vi alla fem medlemmarna i Take That i studion.
Gary, Howard, Jason, Robbie och Mark.
Det har gått väldigt bra. Gratulerar till succén.
Hur påverkas vardagen när ni kliver upp på morgonen?
Helt ärligt vaknar jag vissa morgnar och tänker:
"Var är jag? Vad gör vi? Vad heter jag?"
Vem är du? Vad gör du? Och vad heter du?
Jag heter Robbie.
Jag är i Take That. Jag sjunger och dansar.
Det var ovanliga omständigheter.
I en väldigt intensiv
bakgrundsatmosfär och miljö.
Det är en tryckkokare.
Utan att skryta, det går bra för oss.
Det kan ta slut när som helst, och de vi skrattade åt på vägen upp...
Jag är jordnära och ödmjuk, J.
Nej, det är du inte! Du är arrogant... och blasé och...
- Riktigt arrogant, ja. - Nej då.
Det är du.
När jag blev 19
började jag tänka ordentligt på vad som hände.
För många intervjuer, för många spelningar,
så många länder att besöka, och sen allt om igen.
Mark har varit uppe sen halvsex.
Och jag sen kvart i sex, sex.
Och vi kan inte sova. Jet lag. Vem behöver det?
Take Thats fans var besatta.
Det var intensivt!
Steg!
Dessutom förlitade man sig på Gaz och hans förmåga.
Blandat med
en kyla.
Det här är min kära textbok. Den är rätt konstig att titta i.
Alla låtar jag skrivit finns här.
Ibland finns en stjärna bredvid,
då finns den på ett album.
Räcker för mig.
Det var som en person togs omhand i Take That,
och det var Gary Barlow.
Allt handlade om honom.
Och som en ung person var jag avundsjuk på det.
En stor del av mig ogillade honom.
Ett, två, tre. "Hej, vi är Take That."
- Okej? - Du fixar det.
Okej.
Hej, jag är Rob. Jag är bra. Följ mig för mer av detta.
Jag gör det.
- Det är bra. - Gaz, vill du sitta fram?
Jag åkte hem såna dagar och tänkte: "Det här är konstigt."
"Obehagligt."
Som något ur Flugornas herre .
Rock and roll.
Jag kunde inte hantera
dynamiken i bandet när jag var så ung.
Och det var då
allt föll ihop
för mig.
Folk ser oss som grannpojkarna,
och det är vi fortfarande, lustigt nog.
Vi råkar bara vara grannar med Lord Lichfield.
Jacuzzi och servering ute...
Kyparen? Kyparen!
Tack så mycket.
Gick ut igår kväll. Kom inte hem förrän 6 i morse.
Funkar när man är ung, visst?
Som sagt, har riktigt roligt, så...
Jag måste ha sprit!
- Du är besatt. - Sluta! Få inte igång honom!
För att hälla
bensin på elden,
tog jag allt jag fick tag på.
Ecstasy, kokain, alkohol.
Kan inte äta en hel!
Jag drack en flaska vodka kvällen före repetitioner.
Så det hände.
Det hände varje kväll.
MITT SPRITHELVETE
Det fanns
möten som hölls med mig,
där... "du-måste-uppföra-dig"-möten.
Vad är det bästa med att vara här?
Att folk inte förväntar sig det. Reaktionen när de ser mig.
Gå bakom som en Glastonbury-galning.
Det är en Glastonbury-galning.
En av dem som är med på It'll be Alright on the Night.
Cheferna kanske såg att jag inte gjorde mitt.
Särskilt när jag åkte till Glastonbury.
...anarki.
De sa: "Såhär beter man sig inte i ett pojkband."
Jag har inget intressant att säga.
Vilket är...
...ganska störande.
Känslan att...
Jag inte var redo eller kapabel att uppfylla den roll
de förväntade sig var påtaglig.
En dag kom jag in på repetition,
och vid lunch sa de: "Rob, vi måste ha ett bandmöte."
Jag sa till dem att jag inte kunde vara med längre.
De sa: "Vi vill försöka med bara oss fyra."
"Vad säger du?"
Och i slutändan,
var svaret på frågan att jag bestämde mig för
att lämna Take That.
Till sist ikväll, bandet minus en.
Take That är Storbritanniens mest framgångsrika grupp sen Beatles,
men när de anlände idag för att spela in BBC: s Top of the Pops ,
var de bara fyra...
Är någon arg på Robbie?
Ja!
Skulle ni lyssna på hans musik om han gör solokarriär?
Nej.
Hade du någon plan?
Jag tror planen var:
" Let's get wrecked ."
Jag flyttade till London som en berömd 21-åring,
gick på fester hela tiden.
Utan riktning.
Inget skäl att vara.
Jag förlorade många dagar till baksmällor.
Tappade min självkänsla.
Blev något jag inte kände igen.
Jag ville göra någonting stort.
Uppnå något. Vara någon.
Men jag gjorde ingenting.
Snortade bara en massa kokain.
Vad skulle du göra om du inte var musiker?
Spela fotboll?
Vet inte, faktiskt. Ha en grisfarm, sannolikt.
Jag behövde någon som hjälpte mig med tankarna och melodierna
i mitt huvud.
1997 SPELAR IN FÖRSTA ALBUMET
Så, vem är du?
Jag? Jag är Guy och jag...
MUSICAL DIRECTOR/LÅTSKRIVARPARTNER
...är Robs MD och producent.
Vad innebär det?
Hur mycket film har du?
- Syndarna får inte vila. - Syndarna får inte vila.
Jag bestämde mig för att göra ett album, men jag visste inte hur.
Jag fick en lista med namn
och en var Guy Chambers, så jag sa: "Han."
Han var musiker,
men övervägde att bli lärare för det var torka på jobbfronten.
Förutom läckan i hans tak, som han inte kunde betala för att fixa.
Så vi behövde verkligen varann.
- Bra tagningar? - Ja.
- Bra tagningar? - Mycket bra.
- Du borde ta en paus. - Bra. Säg åt dem.
Ta en paus. En promenad längs gatan eller så.
Jag vill ha en rock.
Jag tror jag sätter mig ner, faktiskt.
Okej.
Eftersom jag mår illa av att stå.
Att sitta ner gjorde susen.
Life thru a Lens , som var första albumet,
skrevs på 12 dagar när jag hittade Guy.
Och... jag trodde att vi hade skapat något värdefullt.
Men...
...vi ser någon som faller fritt.
Beroende av kokain och alkohol.
Det är omöjligt att hjälpa mig själv.
Omöjligt att sluta.
Mår du bra?
Jadå.
Jag tror inte man kan känna något annat än bakfylla.
Och sen...
...inte bakfull för du är...
...återigen i färd att... ...skapa en framtida bakfylla.
Jag är full som en alika.
Jag låter toppen efter så många glas.
- Vi har gjort det bra. Hurra! - Hurra!
Mer ananas!
Jag visste...
...när jag träffade honom att han drack och hade tremor.
Han var vid avgrunden och...
du vet...
- En utmaning? - Javisst.
En riktigt... stor utmaning.
Skit.
Jag tror det här är det svåraste att...
...titta på.
På grund av...
...vad jag utsatte mig för.
De senaste 12 månaderna har jag, typ,
tappat bort mig i glömska och jag vet inte vad.
Och jag tycker att det är svårt att ge intervjuer just nu.
För jag är inte säker på vad jag bör och inte bör säga om saker.
GÄST STÖR EJ
Jag har bara... Jag tvivlar så mycket på mig själv.
Jag gillar inte mitt eget sällskap just nu.
Robbie Williams i studion!
Sa jag att min nya singel är ute nu?
- Hur mår du? - Sa jag att...
Jag mår bra. Vi ställer den här.
- Jag mår bra, hur mår du? - Jaså?
- Alla vet att jag har problem. - Och hur mår du?
Men... jag brydde mig inte.
Det fanns ingen återvändo.
Och...
Jag behövde vuxna.
Mitt liv var så bortom kontroll.
Men min manager förstod vad som behövde ske.
Jag behövde skeppas iväg på rehab.
Robbie, hur mår du idag?
Ny singel ute den 14: e juli. Heter " Lazy Days" . Så bra.
Nåt att säga till fansen, som är oroliga för dig?
Oroa er inte, jag mår bra. Men det är dålig uppslutning.
När Michael Barrymore hade problem stod det tusentals utanför.
Vi ses!
Det är tufft att se.
Att återuppleva det.
Jag tror grunden till mörkret var...
...den perfekta stormen...
...av för mycket för snart.
Men bara för att jag just då inte visste hur jag skulle leva...
...betydde det inte att jag inte kunde.
Man vill inte vara en föredetta vid 23.
Du kan få massor av godsaker.
Och det här måste gå över, för... det finns inget annat.
"Ren och nykter i 60 dagar?"
Bra, visst?
Helt nykter.
För mig blev det som ett läger för viktminskning.
Ingen märkte att jag bara åt en banan om dagen.
Mot slutet av mina 30 dagar, på väg mot 60 dagar,
började jag bli väldigt nervös.
Ge mig en lina.
Är det min bil?
Jag är mycket mer levande, plötsligt.
Kom igen, action.
Och allt det tog var 60 dagar.
- Gör det på spanska. - På spanska?
...rättsfall.
Robbie Williams...
... por la meaty goodness. - Men även...
Det finns liv där.
Robbie är tillbaka.
Det var två år sen Take That.
Jag hade väntat länge. Jag behövde sätta fart.
1997 FÖRSTA ALBUMET SLÄPPS
Gör oss sällskap bakom scenen ikväll...
...börjar bli nervös.
"Är jag tillräckligt stor?" Allt sånt.
Kalla det inte en comeback!
Kom igen då!
- Robbie! - Robbie.
Robbie!
I två år glömde jag varför jag gör det här.
Vad jag hade för mål.
Inte pengarna. Inte kritikernas beröm.
Jag vill underhålla. Det är vad jag vill.
Något väldigt spännande hände. Jag lärde mig att bli entertainer.
Någon som folk kunde komma och se.
Men skivbolaget behövde avkastning från sin investering.
Albumet kom ut och såldes totalt i 33 000 exemplar.
Det var mycket som stod på spel,
för allt vilade
på mig.
Tack så mycket.
- Gick det dåligt igår? - Ja.
- Är det alltid dåligt? - Nej.
Det är en problemlåt.
Att hitta ett sätt att hjälpa dig att nå den tonen.
- Tack så mycket. - Bara den låten?
" Old Before I Die " har varit lite sisådär ibland också.
Jag tror för att vid den punkten är du så hyper.
Du måste lyssna mer, bara. Lyssna på vad de andra gör.
För alla gör det riktigt bra.
Du måste se det som att du är en del av bandet.
- Så är det ju inte. - Bara vad gäller att lyssna.
- Bra. - Ibland är du bara...
Det är inte alltid... jag vet inte...
Du funderar på hur du ska säga det här, visst?
Nej.
- Säg det hur du vill. - Nej, jag bara...
Jag tänker bara att du ger 100 % till publiken.
Inte: "Nu ska jag koncentrera mig på att sjunga...
Det här är fem minuter innan jag går på.
Förstår du?
- Vad är det... - Vad vill du nu?
- Stick. - Ska du ha den där?
- Ja. - Så himla fult.
Gå ut och tro på dig själv, Rob.
Bildligt talat höll min karriär på att falla från en klippa.
Och jag hade försökt med flera singlar
det skulle inte få ske nu.
Och ett PM skickas runt på skivbolaget.
De tänker kicka mig.
När man stirrar in i avgrunden,
kan man få se sig själv stirra tillbaka.
Jag tror jag förstår.
Okej, stopp.
Det verkade som slutet för
Williams-pojken.
Vilken underbar dag.
Men jag hade nåt särskilt i bakfickan.
"Angels."
"Angels" släpptes, och tacka Gud för det, för
allt förändrades.
Han är tillbaka, live.
Bättre än nånsin - Robbie Williams.
...Robbie Williams med en listklättrare...
Nånting slöts samman.
Man kunde känna kraften.
Det var raketen som sköts iväg. Med ett...
Just nu, en hit i Shveden.
Så vi åker till Shveden, för vi har en hit.
Albumet säljer bättre. Publiken är större.
Ur nederlagets käftar,
började vi göra framsteg i världen.
Öppna fönstret. Släpp in ljudet.
Visa rumpan!
Är det är alltid så när fönstret öppnas på en vanlig radiostation,
och alla tjejerna står där och skriker?
- Det är så utanför min tvättomat! - Hur är det hemma?
Vill du ibland ha ett normalt liv?
Det är ett normalt liv.
Jag vet inte vad som är så speciellt med den låten.
Men den hade "det", vad det nu är.
Tack!
Hej, Rob.
Det är inte silver.
Det är inte guld.
Det är platina!
Han har sålt platina, allihop!
Jag är så överväldigad.
Fantastiskt!
Jag har en karriär!
Tack så mycket.
Robbie?
Den var bra!
Rock'n'roll-huvudstaden i Surrey.
Ja. Jösses.
- Visst? - Ja.
Enrique?
Han var bra, visst?
Framgång motsvarade, undermedvetet,
definitivt lycka.
- Jag är mållös. - Hade du kul?
Helt fantastiskt.
Det är mitt andra försök att bita i äpplet.
Take That var första.
Det här är andra.
Bra jobbat.
- Fantastiskt. - Tack.
Jag är en popstjärna nu.
Jag är hela... Jag är hela paketet.
Peter Snow får Robbies autograf.
- Jag tror det är en vänstersväng. - Vänster?
Jaha. All Saints.
Berömmelse är en lekplats.
Och jag visste inte vilka som skulle vara på lekplatsen,
men jag ville vara där.
Namn och ålder.
Nicole Appleton, och jag är 23.
Om du fick en natt med Robbie Williams, vad skulle du göra?
Redan gjort det!
Nicole Appleton är med i bandet All Saints.
Den mindre leende versionen av Spice Girls.
- Jag kan ändra mot mitt. - Det vore riktigt roligt.
- Ska jag göra det? - Ja!
Våra vägar var förutbestämda att korsas,
och vi inledde en relation.
Hon var snäll, rolig och söt. Du vet, en bra själ.
I min relation med Nic
var det väldigt viktigt för mig
att lära mig bli den man jag skulle vara.
Du vet, det var mirakel som hände i mitt liv.
Ni vet när något känns rätt?
Ikväll känns det rätt!
Och jag är så glad!
Det fanns ingen vänster. Ingen höger.
Det fanns bara framåt.
1998 JAMAICA SKRIVA 2: A ALBUMET
Hej, vad är det för datum?
- 19: e januari. - 19: e januari.
Det nya året, 1998.
Här på Jake's Place i Jamaica.
Vi kom från Gatwick igår, jag och Guy. Säg hej, Guy.
- Hej, Rob. - Hej, kompis.
Kom med mig.
Vi tog med vår egen studio.
En liten 8-spårs. Så vi kan spela in när vi är här.
Det är väl säkert? Låst och allt.
Maka på dig.
Vill inte ha din fula nuna i min videodagbok.
Jag ser så vit ut.
För att du är det.
Han är från Surrey.
Traditionellt finns ett syndrom kallat "svårt att göra andra albumet".
Det kändes inte så med Guy.
Jag tror att det vi gjorde ihop var spännande för honom med.
Jag har kommit för att påminna dig om att vi kommer hitta dig
Det här är en glad sång
Han var en storebror,
mentor, musikalisk mentor,
och jag var en student.
Det är bra där.
Som ni ser, så ösregnar det nu.
Snabbt, Rob. Våra grejer får inte bli blöta.
Det fanns så mycket kärlek mellan mig och Guy vid de tillfällena.
Vi fick nyheter från Jamaica
Dag sju.
Och...
det var ett underbart sätt att leva.
- Rätt härligt, visst? - Helt underbart.
Vi kommer få mycket inspiration här.
- Det är fantastiskt. - Ja.
Det är helt...
En av de mest otroliga platser jag nånsin varit.
- Ja. - Helt klart på listan.
Har du varit till Rhyl?
- Det är likt... - I Wales.
Precis såhär.
Var är telefonen?
Hallå?
Är det Nicky?
Det är Guy.
Hon är i telefonen.
- Är hon? - Ja.
- Kan jag lämna den här? - Jaja.
Guy lämnar kameran här.
Jag ser den mest fantastiska utsikt jag
nånsin sett i mitt liv.
Ärligt, jag skämtar inte, jag gick in hit,
jag är typ 1000 meter upp i bergen,
det är skogar överallt,
jag kan se Kingston... Jag skämtar inte,
när jag klev in och de visade mig runt,
gick jag till balkongen och grät.
- Ja. Bara... - Wow!
Bara...
Bara så...
stolt.
Jag är som ett barn här.
Som pratar med en mamma.
Om vad jag upplever och...
Sanningen är...
Jag är ett barn ännu.
Jag var 16 när jag gick med i Take That.
Antar att det finns en trasig tonåring därinne
som försöker
reda ut härvan som är det förflutna.
Men...
Jag kunde inte släppa det.
"Känner du dig förnedrad?"
"Förnedrad,
av dem du träffat?"
- Som du lämnat vid vägkanten? - Nej, det måste rimma.
"Har du kastat in handduken?"
Jag antar att mina minnen av att vara i det bandet
nu är besudlade av hur jag kände under processen.
Så du kan föreställa dig vad den...
...unge mannen känner.
Jag tror ni vet att jag hatar er
Det behöver inte sägas
Jag tror ni vet att jag hatar er
Är ni fortfarande kvar?
Varför har ni inte lyckats dö än?
Hur kan ni sova?
- Vet du vad? - Vad?
Gillar inte refrängen.
- Den är så... munter? - Ja.
Jag vill inte ha den munter. Känns inte rätt när jag sjunger.
Jag vill att den ska vara elak. Lika elak som versen.
Jag är inte
ironisk, eller...
Jag är jävligt allvarlig.
Jag hatar de idioterna.
Hur kan ni sova? Hur kan ni skratta?
Hur kan ni gråta? Hur kan ni ljuga?
Hur kan ni röra? Hur känns det?
Hur håller ni mig från...
Argt. Giftigt.
Spott.
Spott!
Det är bra.
Jag förstår. Ja.
Nallebjörn!
Kom, lägg dig här.
Ställ ner glaset och lägg dig bakom. Ge mig en kram.
Hej, pappa.
Vi pratar om bandet jag var med i förut.
- Ja. Fråga? - Ja.
Vem hatade du mest och varför?
Hatade mest?
Jag ogillade Gary mest
för att
han
var den som skulle ha
allt och karriären.
Jag ville att han skulle få igen.
Jag var...
- Vad? - Jag var hämndlysten.
Genom att
ha karriären
som han skulle ha.
Här är en låt om en grupp personer
som jag brukade hänga med mycket.
De kallas Take That.
Vi var fem stycken. En var mycket liten.
Och... en hade en mopp på huvudet.
Jag ska påminna er.
Den andre hade en mohikan,
och han var en tönt.
Och den andre såg ut lite såhär.
Lyssna.
Det är någon som buar härnere
som faktiskt gillar Gary Barlow.
Han säljer inga fler skivor nu, tjejer!
Allvarligt, han är död!
Jag är ledsen att jag behandlade Gary så.
Ingen går från berömmelse som barn
välbalanserad.
De åren som du ska hitta dig själv, mogna och växa upp...
...som andra har, tas ifrån dig.
Nicky?
Ska vi gifta oss?
"Ja"?
Bra.
Okej, då. Hejdå!
Jag försökte nog övertala mig själv att jag var en sån person
som var redo för den sortens åtagande.
Det var jag inte.
Jag tog inte hand om mig själv. Jag var inte redo
att erbjuda mig som partner.
- Ska du sitta på ljudgrejen? - Ja.
Och relationen med Nic tog slut ett par månader senare.
Sluta filma nu.
Bara lite trafik, då.
Därför han ska dit.
- Jag fattar inte att det hände. - Kolla!
- Wow! - Som ett hav av...
- Helvete! Det är lite... - Det är bara lera.
Jag kände mig som ett spädbarn
i en vuxenvärld.
Jag ska snart gå på i Glastonbury,
och jag vet inte vad som kommer hända.
Det är... 88 000 människor.
Det är trovärdighetens epok.
Och mitt livs hittills största spelning.
Kom igen!
Få se det för helvete!
Jag är livrädd.
Totalt livrädd.
Det kunde gå riktigt illa.
En del av mig säger: "Jag är bara Rob från Stoke-on-Trent."
"Fortfarande 16."
Ett sånt tillfälle där jag tror att jag ska bli påkommen.
Om ni måste!
Se där,
de omfamnade mig!
Mig.
Spolingen från Take That.
Hur känns det att ha tusentals människor
sjunga orden du skrivit åt dig?
Det är berusande.
Det känns som - det här ska jag göra!
Sen inser man, undermedvetet eller medvetet, att:
"Kan inte gå tillbaka."
Jag är på ett skenande tåg.
Som skulle gå fortare och fortare.
Ser inte fram emot att se det som kommer sen.
Jag hade inte verktygen att hantera... det som väntade.
Översättning: Cecilia Siösteen