Du står på scen
och du kan inte manus eller vet inte vad du gör.
"Du förtjänar det inte."
"Du kan inte göra det."
Att konstant behöva leverera
gör en så illamående.
Ibland vill man bara springa iväg.
Jag är i en situation som är helt overklig.
Det slog in för mig
på scenen i Leeds.
Jag förväntas klanta till det.
DEL FYRA - CUT THE CIRCUIT
Igår, i Leeds,
var jag tvungen att uppleva mycket.
Det känns som om jag bär det idag, som en utdragen bilkrasch.
Allt efter att dagarna gått, under processen, verkar jag...
Jag var på...
Själens mörka natt blev en hel helg.
Hej.
Väldigt bisarrt.
Filmandet. Ingen aning om vad jag gör.
Men... så är mitt liv.
Jag har redan bloggat en timme för kameran i rummet här,
men vi satte inte på micken.
Bra för dem som kan läsa på läppar.
Jag minns inte det här.
- Alls? - Nej.
- Vilket år är det? - Det är 2007.
2007.
Jag minns
ingenting
om det här.
Det är plötsligt riktigt obehagligt att titta på
för jag får en energi från mig som...
Allt är inte bra.
Vloggen har blivit nåt annat än jag trodde det skulle bli.
Jag minns det nu.
Jag började skriva en låt idag
och den heter: "Don't Tell Anybody I'm Jesus."
Lite som "Mack the Knife" men...
vanhelgande.
Jag har tagit återfall.
Det är vad som hänt.
Byt batterierna.
Beroende av
ordinerad amfetamin...
Är den inte inpluggad?
...Oxycontin,
amfetamin, Citodon,
morfin.
Alla de stora.
Helvete. Vet inte om ni kan se min blåtira?
Jag var i en dispyt med en...
badrumsgolvet.
Halkade
och hade sönder lamp... knapparna.
Vad kallas de? Lampknappar?
Ljusbrytare.
På natten skulle jag på toaletten
och mina ben funkade inte på grund av allt jag tagit.
Jag kunde inte komma på hur jag skulle använda benen,
men jag behövde gå på toaletten och kollapsade och föll in i väggen.
Jag hade även beslutat mig för
att jag inte är lämplig för förhållanden.
Jag var med nån och sen såg jag nån annan och tänkte:
"Henne vill jag ha." Jag var ett monster...
Jag behövde
allt.
Angående vem jag ligger med,
den gamla vanliga visan,
rockstjärnan som ligger med en groupie eller ett fan.
Jag är inte den förste och blir inte den siste.
En kompis föreslog att jag skulle på dejt
med en god vän till honom och jag kollade upp henne
och bara: "Japp!"
Välkomna den underbara Ayda Field.
- Men, hej. - Ja.
Hej!
Jag mådde bra när jag träffade Rob.
Jag skulle på en middagsbjudning.
Jag sa: "Vill du gå med mig?"
Han sa: "Jag sticker hellre knivar i ögonen."
Okej, det var en stark reaktion.
Han sa att vi skulle ses efteråt och jag sa: "Okej."
Hon kom till mitt hus efter att ha varit på en fest.
Jag hade precis sagt hej till min langare, som jag låg med då.
Huset var helt jävla mörkt. Inga ljus. Inga tända lampor.
"Det här är konstigt."
Vi satt bara och pratade. Hade ingenting gemensamt.
Jag tänkte: "Det här kommer inte funka."
"Bättre att hon går tillbaka till festen."
Vad jag inte visste
var att Rob tänkte lämna mig på festen.
Kanske för att vi båda accepterade det faktum
att vi inte matchade och att det här var katastrof
så var vi helt avslappnade med varann.
Vi sa roliga saker i bilen och jag tänkte att han var rolig.
Jag tänkte: "Jag kommer med fem minuter."
Det var den här stunden när vi skrattade
och jag vet inte ens vad som hände, det var som om universum öppnades.
Jag upplevde att jag alltid hade känt henne.
Jag valde att ignorera det.
Plötsligt sa Rob att han skulle på toaletten.
Jag väntade.
Tänkte: "Måste han bajsa?"
Jag tog lite kokain.
Jag fick en tic. Det var som...
"Jag ska gå och se vad som hände."
Där är han, stegar fram och tillbaka. Han har kräkts och han kluckar.
Jag tänkte:
"Vi måste dra."
Hon kom med hem och tog hand om mig.
Sen pratade vi hela natten.
Han berättade att han varit nykter länge.
Han hade nyss tagit återfall.
Det var mitt första möte med beroende.
Jag ska försöka komma ihåg
vad det var jag sa.
Man märkte inte personlighetsförändringen
men plötsligt spydde han medan vi tittade på tv.
"Robbie Williams är musik
för människor utan känslor."
Jag visste inte att någon kunde ta droger
och ha ett problem som var dödligt.
"Robbie tar chanser i showbiz." Ja.
Det meningslösa, bittra skitsnacket
att "Robbie Williams är ett dåligt skämt."
Jag minns att det var väldigt skrämmande för plötsligt...
Jag gillade
verkligen den här personen.
Hatar jag musik?
Är det vad jag gör?
"För mig är Robbie Williams ett brott mot musiken."
"Vad älskar jag inte med musik? Du har så mycket ilska."
Jävla hat...
Tror du verkligen Gud är mer stolt
över Bobby Gillespie
eller Gareth Gates?
...vill sätta eld på mig.
Någon att hata.
Här fanns en riktigt problemfylld själ
som var rockstjärna i ett annat land
och helt förstörd och en ren katastrof
och ändå så mycket
min person. Som min själsfrände.
...visste inte vem fan jag var.
Ja, jag menar den...
den blicken där
ser inte ut som jag.
Jag hade en viss aning om vad jag gjorde mot mig själv.
Jag brydde mig inte.
Och det finns en känsla av:
"Det vore bäst om jag gick bort."
Jag brydde mig inte och allt var okej.
Det är vart beroendet tar dig.
Det är där du hamnar.
Det naturliga förloppet
av:
"Hur långt kan vi ta det här?"
"Robbie Williams musik är för folk utan känslor."
Det som förgjorde mig gjorde mig också framgångsrik.
Stor. Mer.
Rör elden. Tryck på knappen. Tryck när det står "dra".
Alla de sakerna gav mig min karriär,
men det finns en skadlig sida också.
Beror på vilken varg du matar.
För att ändras, måste jag vara döende.
Dö eller sluta med det du gör.
Jag minns att klockan var typ 2 när jag ringde honom.
Han sa: "Är du i bilen?" Jag sa: "Jag är på motorvägen."
Han sa: "Ring när du är hemma."
"Du, mitt management team är här,
och de gör en intervention och kommer ta mig till rehab."
Han sa: "Jag kan inte ha ett förhållande."
"Jag måste bli bättre."
"Jag kan inte vara med dig. Jag måste göra slut."
Och det var som... jag förstod det
för jag såg att han inte mådde bra. Och jag minns att jag tänkte:
"Jag vill bara att du ska må bra. Vad du än behöver göra."
Jag var så nedslagen. Han var min själsfrände
och sen var han borta.
Robbie Williams vaknar på rehab på sin 33: e födelsedag.
Det går inte att missa löpsedlarna idag.
Fulla av den tragedi som följer i kölvattnet
av Robbie Williams turbulenta livsstil.
Det hävdas idag att han lagts in
för att undvika skada på sig själv.
Efter att ha erkänt att han varit beroende av flera receptbelagda mediciner
behövde han läggas in innan, med Robbies egna ord,
han gjorde "nåt dumt."
Torken.
Det är ingen country club.
Det är ett sjukhus.
Vissa ser rehab som
en hälsoretreat.
Det är det inte.
Omringad av
andra människor som är helt deprimerade
och har förstört sina liv.
Förstå vad och vem du är.
En missbrukare.
Rehab klippte av missbruket.
Gav mig en stund att kalibrera om
och se om jag kan leva.
Min yrkeskarriär hade blivit så stor
att det enda självbevarande jag kunde göra
var att ta mig ur det.
Om du inte startar processen,
så kommer processen
inte att hitta dig.
Vid den tiden visste jag att jag var pensionerad.
Öppnade dammen.
Försökte få allt popstjärnigt
ogjort.
Jag och Ayda blev ihop igen.
Jag minns att vi åkte till Marocko.
Egypten.
Jag tänkte: "Bäst att se de här platserna
som jag jobbat på men aldrig sett."
Min kompis Calvin tog en bild av Ayda.
Hon dansade på nåt.
Jag minns att jag såg bilden och tänkte:
"Vilken livskraft."
"Vilken anda."
Men jag minns det fotot. Det är...
bränt i mitt minne.
Det cementerade relationen mellan mig och min framtida fru. Men...
om du hade frågat mig vem jag var då,
hade jag inte kunnat svara.
Jag fick tillräckligt med mellanrum mellan mig och karriären...
att... bli kär.
- Okej. - Gör henne.
- Jag gör bara... jag gör Sarah. - Gör Sarah.
- Jag gör Sarah. - Gör Sarah.
Jag har förlorat 43 cm i mitt ansikte.
Tre i bara smilgroparna. Medan jag åt cheesecake.
- Jättebra. - Älskar krämig mat.
Riktigt krämig mat.
- Det är otroligt. - Visst?
Jag vet, konstigt va?
Byt till normalt...
- Byt tillbaka. - "Byt tillbaka"!
- Det är verkligen... - En ny lek. Byt tillbaka!
- Vet inte hur jag fick den talangen. - Nej.
Tror du det är för att du får plats med så många marshmallows i din mun?
Ja, hela paketet.
Fånig och
tar inte sig själv på allvar och smart och vacker.
Får mig att må så bra,
du vet?
När du ser det är det uppenbart att
något riktigt speciellt är på gång.
Det är coolt.
- Vet du varför han inte gillar det? - Nä?
- Måste alltid vinna. - Han gjorde det när han såg på.
- Han bara... - Ja, han...
- Prova. - Gör det och titta på Rob.
Kom igen, alkis, du klarar det.
Hon ser det bästa i mig och jag ser det bästa hos henne.
Dra åt helvete.
- Sötnos, du vet att jag gillar att äta? - Ja.
Det är framtidens ansikte.
Du har sett mitt, så det är okej.
Jag gjorde ingenting på
tre år.
Kraften var borta. Magin var borta.
Jag insåg att jag behövde ett syfte.
Att jag behövde vara kreativ och ha en röst.
Jag är Robbie Williams. Det här är mitt levebröd.
Precis det här.
Jag är sångare och låtskrivare.
Och född att underhålla.
Tack Gud för Ayda.
Tröst, säkerhet och tillflykt och...
alla bra saker.
Hon gav mig utrymme nog
för det att bli möjligt.
Du är så fin!
Ja, det är du! Svassar du lite för oss?
Är det rätt hus? Jag tror det.
Fina tjejen.
- Vad kallar du nya plattan? - Reality Killed the Video Star.
Eller Il Protagonista.
Eller PoliteBox , eftersom den förra var RudeBox.
Ding When You're Ding-Dong Dinging.
Vilka var de bra?
Just det, Robbie Williams and the Cock of Justice. Älskar den.
Det skulle ta tid,
men Reality Killed the Video Star var ett försiktigt steg tillbaka
mot offentligheten.
Efter albumet RudeBox
rörde jag mig i säkert, musikaliskt vatten.
Jag behövde samla mig
och lägga lite tanke bakom alltihop.
Annars skulle min karriär bli skit.
"Hitta en hit, fetto."
Trevor hade gjort flera album som jag gillade.
Och alla som jag jobbar med och jag visste att vi var i säkra händer.
- Ja, inte illa. - Inte illa.
- Inte illa, nej. - Ja.
Jag tror inte jag nånsin varit
så osäker på mig själv som då.
Att återvända till olycksplatsen.
MOJAVE-ÖKNEN
Pressreleasen har...
gått ut och sagt att albumet heter
Reality Killed the Video Star.
Och...
den är nummer två på BBC News mest lästa.
Så det är coolt.
Och tydligen har
webbstatistiken gått igenom taket.
Jag är riktigt nöjd.
Dag två. "Bodies."
Tre år av vår relation var han Rob
innan jag presenterades för Robbie.
Robbie är en helt annan person.
Jag var glad för hans skull, men jag var lite orolig
eftersom jag inte vet hur det är att ha 80 000 som stirrar på dig
kväll efter kväll och vad det gör med ens psyke.
Jag måste upp på hästen igen,
som hela tiden kastar av mig.
Ja, det är konstigt. Jag har inte
sjungit eller dansat på tre år.
Förra gången bröt dn här hästen nästan nacken på mig.
Vad gör den den här gången?
Han är tillbaka, verkligen tillbaka.
Han är en av de största srtisterna i det här landet nånsin. Vi älskar honom.
Det här är mr Robbie Williams.
När jag kom tillbaka 2009,
uppträdde jag med "Bodies" på The X Factor
och fick en vild respons.
Hur är läget?
Robbie kom inte.
Och vardags-Rob
var där istället.
Vilket nöje.
Jag kunde inte hålla i nåt
som kunde göra det vettigt medan jag uppträdde.
Allt kändes helt onaturligt och läskigt.
Allt var så överväldigande och jag kunde inte dölja det.
Jag älskade det.
Fantastiskt publik. Tack!
Det som hände i Leeds hade en bestående effekt
som skadade mig psykologiskt.
Jag är bara osäker
på allt, alla och allt.
Förutom Ayda.
Jag är obekväm i mitt eget skinn där.
Dörren är alltid öppen för Rob.
Om han har tråkigt en dag och vi är på turné
och han sitter hemma och vill komma med och sjunga en låt,
är han mer n välkommen. Vi har en reservmikrofon redo.
Ett av Storbritanniens största pojkband, Take That, splittrades.
Tio år senare är de tillbaka, även om det är utan Robbie Williams,
och de är tillbaka högst upp på listorna.
Jag såg Circus -turnén. En av de bästa showerna jag sett.
Och jag blev
väldigt exalterad av den.
Och så öppnades en dörr där jag...
"Jösses, jag...
vill uppleva det ."
Det finns en orsak till att jag lämnade Take That så arg.
Jag vill att ni ska veta att jag kommer vara rätt tyst.
Jag är lite nervös och rädd och har varit i ett par dagar.
Och jag vill...
Det kommer ta tid, kompis. Tog oss fyra år.
Du skulle sett oss när vi började igen efter så lång tid.
Tog tid att lära känna varann igen.
Min ilska har upplösts och försvunnit nu.
Och allt som är kvar är fyra killar i ett rum
och jag insåg väldigt snabbt att de älskar mig och jag dem.
- Det verkar som... - Det är för sent...
...ett underbart ögonblick för oss att presentera dig.
"Här är vår vän Robbie." Och kör.
Jag minns att jag hade möte med mina managers,
Dave och Tim, då och de hade blädderblock.
De sa: "Okej."
"Om du turnerar själv skulle du tjäna det här."
Det var otroliga mängder pengar.
"Om du jobbar med Take that, får du det här."
Och jag sa:
Killar, jag
kommer ändå vara med i Take That."
"Okej."
När jag är med Take That
är det fyra andra omkring dig som tar en del av ansvaret
och ögonen från dig.
Att gå med i Take That igen hjälpte mig.
Fick mig in i gemet igen.
Hjälpte mig att gömma mig offentligt. Kamouflerad, men sedd.
Storbritannien var vårt den sommaren.
Jag var popstjärnan Robbie Williams.
Och att gå med i Take That igen
var en avgörande del av min resa
mot var jag är nu.
Dit jag har nått och vad som hänt min karriär sedan dess...
är ett mirakel.
Det som gjort att jag känt mig säker
är att trots alla prövningar eller hur jag mår i mitt huvud,
så finns det en otrolig publik som kommer och ser mig.
Min publik har skyddat mig under åren.
Det är lustigt, men när jag blivit äldre, om nån säger:
"Jag såg en show och det var riktigt bra", så gråter jag nästan.
När vi gjorde det tillsammans.
Vi förstod varann och vi skapade en stund tillsammans
som kommer att finnas kvar i våra själar och andar.
Jag är för evigt tacksam att vi fick dela den upplevelsen.
Hur har det här varit för dig?
Det är tufft att se.
Men jag mår bra, för...
det fanns mycket lättsinne och humor och en massa fånerier.
Det fanns mjukhet...
i filmerna, som jag inte förväntade mig.
Det är renande.
Jag kommer gå ut härifrån
mindre emotionellt tung än jag var.
Jag kan sätta punkt här nu och gå vidare.
Jag har... viss acceptans och kärlek till mig själv.
Det känns stort.
Ja, det känns... riktigt stort.
Det var inte vad jag trodde jag skulle känna.
Jag är en annan människa nu.
Tack gode Gud.
Det får ett lyckligt slut.
För mig, i alla fall.
Jag antar att Gud-hålet har fyllts med fyra barn och fru.
Bra.
Högsta betyg.
- Godmorgon, älskade. - Godmorgon.
- Kan jag fixa nåt åt dig? - Nej, tack.
Allt är bra.
Okej, jag tar den här på.
Pappa ska med flyget, Beau-beaus.
Varför?
- Han måste jobba. - Jag vill flyga.
Vill du flyga med pappa och jobba?
- Ja. - Ska du sjunga?
- Ja. - Ska du?
Vad ska du sjunga?
Ja må han leva
- Kan jag få en hejdå-kram? - Ja.
- Älskar dig. - Okej.
Vem älskar dig?
- Mamma. - Ja!
Vem mer älskar dig?
- Du! - Ja.
Ja, det gör jag.
Vi älskar dig så mycket, Beau-beaus.
Ja.
Vem älskar dig?
Pappa.
- Vem älskar dig? - Mamma.
Jag har haft en knut i magen hela dagen.
Det här är det längsta jag nånsing varit ifrån dem.
Jag hatar det.
Men det gör mig glad
att veta att jag kan försörja mina barn och min fru.
Det ger mig syfte, och jag behöver syfte.
Ted, kom och krama mig. Mamma, hämtar du Charlie?
Charlie!
- Kom hit, Charlie. - Där är han.
- Var är Coco? - Älskar dig, kompis.
- Hämtar du Coco? - Se på mig, jag är stolt över dig.
- Måste du åka? - Ja.
- Älskar dig, allkis. - Älskar er.
Vem vet vad som händer.
Men jag förstår nu, att under den här perioden,
och den längsta perioden i mitt liv, tror jag,
ja, det är en gyllene period.
Jag lever på ett annat sätt nu.
På ett annat vis.
Det finns en acceptans för
vad mitt liv är.
Och jag försöker inte kämpa emot det.
Och jag har klurat ut hur jag ska leva i det.
Jag är bekväm.
Jag är far till fyra i ett bra äktenskap med en kärleksfull fru.
Jag är på väg att bli riktigt lycklig.
Miraklerna som livet har skänkt mig...
är så frikostiga
och så otroliga
att det finns ett behov och en vilja i mig
att kunna
klura ut hur jag ska njuta av det,
med alla nödvändiga medel.
Det är annorlunda nu.
Vilken glädje.
Vilket fantastiskt äventyr.
Översättning: Cecilia Siösteen