ОРИГИНАЛНА ПОРЕДИЦА НА NETFLIX
Скъпи Мал,
не знам къде ще те намери това писмо,
но не се тревожи за мен.
Аз съм добре.
В безопасност съм в Малкия дворец.
Сякаш мигнах и целият свят се промени.
Хубавото е, че имам собствена стая за пръв път…
Небеса! Къпала ли си се някога?
Какво ти е на лицето?
Има повече работа от очакваното.
Дайте комплекта.
…и един куп прислужници, които се отнасят с мен с голямо уважение.
Ама наистина безкрайно… уважение.
Към мен, малката ти приятелка от Керамзин.
Добре щяхме да се посмеем, ако беше тук.
[староравкански] Вони на кон.
Конете са полезни.
Спрете.
Мога да се измия и сама.
И, да, мириша на кон.
Бях на кон 320 километра. След като едва не ме убиха.
Два пъти.
Разбирам староравкански и това беше доста грубо.
Ще бъдеш представена на крал Пьотр
и генерал Кириган поиска да те приведа в добър вид.
Ще се срещна с краля?
След час. - О.
Да. "О".
Да действаме.
Това е малко прекалено. Не ми трябва всичко това.
Небеса! Това кадифе ли е?
Бих направила очите й по-малко шу, г-це Сафин.
Всички вън.
Благодаря.
Радвам се, че се отървах от тях.
Не си избирам персонала. Кралицата ги назначава.
Най-вече за да ме шпионира.
Не променяй очите ми.
Не ми пука, че си отчасти шу.
Пука ми, че изглеждаш ужасно.
Част от това е повърхностно, но друга част е в дълбочина.
Ти си лечител.
Аз съм шивач.
Мога да поправям, но също така мога и да променям.
Никога не съм срещала шивач.
Почти толкова рядка съм, колкото теб,
но работата по увисналите гърди на кралицата
не ме прави важна.
Важна съм за кралицата обаче,
а тя не обича да има пукнатини по порцелана й.
Не, този е спомен за дома.
Сантиментална си.
Ще поработя и върху това.
Но сега седни.
Това ще свърши работа.
Трае само няколко дни.
На колко беше, когато разбра?
Тестващите ме откриха на 11.
Тогава генерал Кириган ме подари на кралицата.
Но работя върху себе си от тригодишна.
От тригодишна ли?
Небеса! Не мога да застана пред краля.
Трябва ми още време. Гриша съм едва от ден.
Може би знаеш едва от ден.
Но си била гриша цял живот.
А сега си тук да унищожиш Гънката.
НОВОКРИБИРСК ЗАПАДНА РАВКА
Не те наех да ни прекараш през Гънката.
Тук си и защото измъкваш гриша от Малкия дворец,
а нашата цел е там.
Слънчев повелител. - Слухове.
Няма да пазят измамник
в най-сигурното място в цяла Равка.
Каза, че имаш човек, който ще ни вмъкне.
Сърцеразбивач.
Можем ли да й вярваме?
Нина е израснала тук.
Повечето гриша са израснали в Малкия дворец.
Малко биха предали генерала,
а още по-малко, най-ценното си притежание.
Нина е радикал.
Според нея гриша трябва да избират дали да служат на короната.
Презира недоброволната служба повече, отколкото фиерданците.
Нина, закъсняваш с плащането.
Ще се разплатим ли, или да викам службите?
Имай малко търпение.
Разбира се.
С какво друго да направя престоя ти по-приятен
до връщането ти на Скитащия остров?
Скоро ще пристигне мъж, наричащ себе си Проводника.
Моля те, доведи ми го.
За мен ще е удоволствие.
[на фиердански] Търсете. Тя е тук.
Ако ви трябва стая…
Вещица.
Сега си наша.
Жена, която се бие.
Трябваше да ни очаква.
Не закъснява. Тръгнала си е.
Да, но нещата й са…
Какво е това?
Друскел. Те са безскрупулни ловци на гриша.
Обяснява фиерданските криди,
които съдържателят броеше долу.
Вероятно той я е предал.
Сигурно вече е на кораб на път за Фиерда.
Имали са ясна видимост.
Огледай. Погрижи се да няма още изненади.
Е, това е то.
Изгубихме пропуска си за Малкия дворец.
Чисто е.
Моментът изглежда подходящ да зарежем плана със слънчевия повелител.
Да го зарежем ли?
Вече се забъркахме.
Знам какво са за мен милион круги.
Какво са за вас? - Свобода.
Забавление. Поне няколко месеца.
Оттегляне. - Добре, значи продължаваме.
Прекарай ни през Гънката, а аз ще измисля останалото.
Чудесно.
За прекосяването ще ми трябват девет килограма алабастърни въглища.
Маждалунска журда.
Не онази от Керч. Тя е много слаба.
И…
една коза.
Ще се срещнем посред нощ.
Има едни останки от скиф на североизток в края на града.
Кой какво ще вземе?
Инеж, журда. Аз ще взема коза.
И Джеспър…
само въглищата, без отклонения.
Алабастърни въглища?
Натам ли?
Единадесет! Крупието печели!
Няма проблем. Можеш да си ги върнеш.
Кой се чувства късметлия?
Добре, залагайте. Точно така.
Масата отворена ли е?
Няма армейска униформа с воал.
Изглеждаш добре.
Ако искам да изляза от двореца…
Имаш всичко нужно тук.
Забравих няколко неща в лагера.
Мога просто да се върна. - Глупости.
Насам.
Престани!
Крал Пьотр трябва да те види пръв.
Все едно. Дрехите са ужасни.
За съжаление, крал Пьотр вижда Първа армия така.
Не му пука за кал, кръв или саможертва.
Не ми ли трябва кефта?
О, не.
Кралят очаква скромно момиче, взето от редиците на армията му.
Иска да си присвои заслугата.
Ще имаш кефта, когато види силата ти.
Да, силата ми.
Говори се, че ще бъдат крал Пьотр, кралицата,
принц Василий
и духовният съветник на краля - Апарат.
Той е мазен плъх…
Това библиотека ли беше?
Можем ли да я ползваме?
Можем да ползваме всичко тук.
Генералът е построил този дом, за да процъфтяваме.
Някога гриша избягвал ли е?
Да планира или да избяга?
Не исках…
О, небеса!
Мисля, че Големият дворец е най-грозната сграда.
Как беше почивката? - Без почивка.
Въпреки магията на Женя, аз… - Не е магия.
Наука е. Или по-точно Малка наука.
Не призоваваме от нищото.
Ние манипулираме това, което вече съществува.
Правиш го да звучи лесно.
За птицата полетът е лесен.
Но тя е родена за това.
Когато е готова.
Значи, бъди готова.
Искаш да направя нещо,
което не знаех, че мога да правя.
Мислиш ли, че те доведох да те правя на глупачка?
Или и двама ни?
Просто се концентрирай върху мен и ще се справиш.
Види ли какво можеш, имаме благословията му.
Ще се обучаваш тук.
Благословията му?
Не управляваш ли гриша?
Може да водя Втора армия, но кралят си остава крал.
Мислех, че ще е по-висока.
Мислех, че е шу.
Е, явно е достатъчно шу.
Кажи й, не знам… добро утро.
Всъщност аз не говоря шу, ваше височество.
Тогава каква си?
Тя е Алина Старков…
слънчевият повелител, царице моя.
Тя ще промени бъдещето.
От този момент.
Сега призови слънцето.
Браво!
Колко ще й трябва?
Унищожаването на Гънката няма да е лесно.
Може сама да не се справи.
Тя ще остане с мен в Малкия дворец, за да тренира…
необезпокоявана.
Тогава я тренирай бързо.
Войните ни са благородно начинание,
но слуховете от запад, че щели да стават суверенна нация,
това трябва да спре.
Колкото по-скоро станем едно, толкова по-добре.
Съгласен съм…
царю мой.
Беше идеална.
Не знам откъде се взе.
Взе се отвсякъде.
Защото ти го призова.
Добре дошла у дома, г-це Старков.
Такава чест е да се запознаем официално.
Вониш на сиропиталище, мелез.
Ти си единствена по рода си.
Сега цялата страна ще говори за теб.
Искат да повярвате, че са намерили слънчевия повелител,
който ще свали тази стена.
Да!
Колко пъти са ни пробутвали тази история?
И колко пъти на нас от запада е казвано
да изпратим синовете и дъщерите си през Гънката за още година?
Време е да приемем, че трябва да се откъснем от старата страна.
Сега е моментът да основем собствена страна,
да запазваме каквото изкарваме, вместо да го пращаме на изток.
За истинската Равка!
Истинската Равка!
Възхитителен е.
Не се привързвай.
Май трябваше да ти кажа да не се отклоняваш.
А ако няколко минути слагат край на въпросите?
Родителите ти са сули.
Не я прекосяват, а заобикалят.
Знам.
Просто помислих,
че ако видя имената им тук, може да загърбя идеята за тях.
Това нещо?
Само това имах, когато ме продадоха.
И ако струваше нещо, Хелийн щеше да го вземе.
Но това е само прост знак на вярата, ушит от майка ми.
Каз, само това ми остана от тях.
Освен… - Надеждата е опасна.
Замъглява преценката.
Моли се, викай, прави каквото трябва да забравиш и продължиш напред.
Всички имаме дългове.
Къде ни водите?
Не говориш ли?
Май не сте пословичните друскел.
Май сте просто търговци, които продават жени.
Не съм търговец. Мълчи.
Значи ни водите във Фиерда?
На смърт?
На съдебен процес според изискванията на нашия закон.
Колко гриша са оневинени на тъй наречените процеси?
Точно така. Нито един!
Процесите ви са измама! Точно както ти и приятелите ти.
Болата.
Бил си там.
Големият лош друскел.
Бяхте пет срещу един!
Каква чест, колко благородно!
Мислех, че уважавате жените.
Ти не си жена.
Ти си гриша.
Не ми говори повече.
Почти стигнахме.
Къде е Джеспър?
Малко по-нататък.
Пехотни мини.
Ще изчакаме.
Следвай пътеката.
Табелата беше моя идея да плаши хората.
Трябва да сме внимателни.
Всичко е наред. Елате.
Едно е да чуеш по въпроса, но това е…
Нищо в сравнение с това вътре.
Там.
Коза, журда… Благодаря.
Сега чакаме само…
Чакайте ме!
Не виждат влака. - Джеспър, веднага ела тук!
Остави фенера. - Мини!
Чакайте ме!
Не тръгвайте без мен!
Чакайте!
Хайде!
Давайте, след него!
Кажи ми, че носиш девет килограма алабастърни въглища.
Лека засечка в плана.
Явно, че хлапето, което ми помагаше да купя въглища,
не знаеше точно как се купуват въглища.
Знаем, че си ги проиграл.
Проиграх малко от парите.
Проиграх всички пари.
Но успях да открадна девет килограма алабастърни въглища.
Не, тук са седем килограма.
Седем килограма въглища.
Ще се справим ли?
Никога не е правено.
Да вървим! Ще следваме стъпките им!
Сядай тук. Не променяй теглото си.
Прекосявал си много пъти?
Игра на числа.
Прекосяваш често и имаш кошмари.
Мини. - Нали каза, че нямало.
Не казах нищо подобно.
Казах, че аз сложих знака.
Алина! Ето те.
Търсехме те.
Не ни представиха подобаващо. Аз съм Мари, това е Надя.
Защо пазачите ме държат вътре?
Сега би трябвало да си на обучение. Наистина ли си картограф?
Наистина ли те нападнаха фиерданци? - Колко уби?
Да убия? Едва ударих един. - Явно започваме тъкмо навреме.
Добре дошла в първа част на новото ти ежедневие.
Бойна тренировка.
Слънчев повелител.
Враговете на Равка искат да те убият, преди да унищожиш Гънката.
Чест е да имаш толкова врагове.
Много топло посрещане.
Той винаги е такъв.
Научи се да се защитаваш бързо.
Умееш ли да се биеш?
Какво?
Виж палеца. Защо е тук?
Трябва да е отзад, иначе ще го счупиш.
Знаех това. - Да.
Ако удряш така, ще счупиш тези двата.
Гледай да е напред.
Тези ще ти донесат победата.
Тези двата. - Да.
Добре.
Тренирах малко.
Покажи ми. Избери си опонент.
Нея.
Зоя Назяленски.
Тренирам я от десетгодишна.
Ще се откажеш ли?
Тази идея не ми е позната.
Бойци, готови?
И… бой!
Отново.
Бой.
И на твоя следотърсач му хареса по гръб.
Спокойно, Зоя.
Алина!
Добре ли си? - Моля те.
Добре ли си?
Не мога да повярвам. - Просто завижда.
Не приема друг да е фаворит на генерала.
Не знам защо губи време, желаейки го,
щом може да е с мен.
Какво си въобразяваш? Срещу слънчевия повелител?
Ума ли си изгуби?
Тя не е враг повече от мен! Върви!
Да те заведем ли на преглед?
Мога и сама. Благодаря.
В някои отношения не е по-различно от сиропиталището.
И тук не можеш да си сваляш гарда.
Да поискам отпуск за теб, ако ще дойдеш?
За да видиш всичко сам.
Ще ми се да си тук.
Тогава нямаше да е толкова потискащо.
Отново сънувам онзи елен.
Знам, че ще ти е смешно.
Ще ми кажеш, че е просто измислица.
Но пък така беше и със слънчевия повелител.
И все пак, ето ме тук.
Знам за теб.
"Костният път приижда и тече."
Обичаш ли книги?
Начетена си, нали?
Образована?
Там, където израснах,
казаха, че понеже нямам физически талант,
трябва да имам знания.
Не е ли прекрасно от нейна страна?
Аз съм духовният съветник на краля.
Искам да бъдем приятели.
Важно е да сме приятели.
Просто проучвах.
Любопитна си за фолклора за Елена, така ли?
Нека ти помогна с четивата.
Всичко е започнало с този човек.
Един от първите гриша в писмената история.
Ковача на кости.
Знаел, че гриша ще бъдат преследвани винаги
и разработил план да усили силата им.
Да не каза, че се казвал Ковача на кости?
Правил създания от костите на пръстите си.
Митични животни, преливащи от могъщество.
Привикнали само с гриша.
Научили, че убиването на един от зверовете
и влагането на частица в тялото им
би усилило способностите им.
Понякога било малко,
но с правилното смесване, увеличението на силата било изумително.
Убиват животните, за да вземат тази сила?
Само гриша, който отнеме живота, взима силата на съществото.
Подарък.
За приятелството ни.
"Животът на светците"?
Багра чака.
Багра?
Всеки гриша е обучен от Багра да използва силата си.
Доста е брутално.
Селяните предимно мразят гриша,
но мисля, че това е защото гриша не страдат.
Но… ти си страдала, нали?
Мисля, че ще страдаш още.
Ехо?
Закъсня.
Нека те видим.
Слънчев повелител, който си губи времето, като тренира с Боткин?
С юмруци ли ще си пробиеш път през Гънката?
Къде е другото?
Няма ли си, момиче?
Не.
И това е нещо, явно.
Къде са родителите ти?
Мъртви, смятам.
Къде си израснала? - Керамзин.
Минала си между капките и си останала не на мястото си.
Къде принадлежиш?
С приятелите ми. В армията.
Рисувала ли си дом в скицниците?
Не принадлежиш тук?
Казват ми обратното.
Трябва да ти кажат, за да повярваш?
Невинаги.
Тогава какво си ти?
Слънчев повелител?
И можеш да призовеш слънцето, без генералът да те държи?
Неговите кръв и кости подсилват другите гриша. Знаеше ли това?
Няма хора усилватели.
Ти си експерт в тези неща?
Можеш ли да призоваваш сама?
Не мога.
Ами сега?
Всички смятат, че си избраната.
Върни се, когато и ти го повярваш.
Трябва да съм благодарна.
Дрехите, храната… Не сме си и представяли такова нещо.
И все пак ми се иска да бях… с Първа армия.
В мухлясала палатка, чертаеща свят,
в който Малкият дворец е просто рисунка.
Не е истински.
Нищо не е истинско.
Няма нищо лошо.
Какво беше това?
Изградих система от таймери по линията.
Парчета върху пръти, за да следя скоростта ни.
Как разбра къде да ги сложиш?
Физиката и инженерството обясняват… повечето ми успехи.
А останалите?
Ще го наречем божествена намеса.
Други биха го нарекли късмет.
И все пак Гънката е пълна с волкра,
а линиите не са завършени.
Въглища, моля. - Извинявай.
Линиите не са завършени ли?
Казах, че не са. - Какво?
Не се движи.
Малко закъсняваме. Още въглища.
Обратно към проблема.
Линията ни не е свързана с други такива?
Има прекъсване… - Щеше да ни прекараш.
Какво прекъсване? - Сложих летви на вагона.
Прибират се под колелата.
Турбината генерира вятър,
който ще ни избута до източната линия.
Ако не променяме теглото си.
Шумът привлича волкра, но това е единственият начин.
Наблизо има гнездо.
Но ще се оправим. Ако не ни нападнат до…
Е, сега имаме проблем.
Как мина с Багра?
Беше обещаващо начало.
Това е за победата ти с краля.
Имаш си дегустатор.
Обичайно са за кралското семейство.
Вкусно е.
Ще ви хареса ястието. Нали знаете, ако оцелея.
Сол, моля.
Солта идва.
Мисля, че е безопасно.
Това някакво наказание ли е за теб?
Това е прекрасно.
Бях щастлив, когато предният дегустатор умря.
Благодаря.
Не свиквай с това.
Генерал Кириган настоява да сме смирени и да ядем като селяните.
Новини от фиерданския фронт.
Много жертви от Първа армия в батальони 18, 27 и 36.
Той 36 ли каза?
Сред мъртвите са
шест лечители, четири огнетворци и трима сърцеразбивачи.
Фиерданците няма да устискат срещу обединена Равка.
Защо си тук и ядеш смокини?
Трябва да тренираш всеки миг, за да унищожиш гънката.
Как ги отблъскваш? - Надбягвам ги.
Хвърли всички въглища вътре,
това работи при девет килограма.
Проклятие!
Глупавото нещо се е набучило.
Махнете го.
Още въглища! - Останахме на изпарения!
Няма да успеем с това тегло.
Дай ми миг. - Така ли ще умрем?
Джеспър, вземи козата. - Няма да я изхвърля!
Вземи козата! Не е примамка. За теб е!
Успокой се. Гушни козата. Млъкни, по дяволите.
Трябваше да е преди 20 секунди. - 20 секунди?
Времето е важно, за да се измъкнем.
20 секунди изоставане означават, че влакът спира в Гънката,
а това значи, че умираме.
Идват още.
Толкова си мек.
Може да се помолите.
Всички ли са мъртви?
Това, което не казах в писмото, Мал,
което се опитвах да напиша сред разхвърляните думи, е…
че се страхувам.
Страхувам се, Мал.
Някога четяхме за светец,
който ще извърши светлинно чудо
и ще реши проблемите на страната,
и знаехме, че е лъжа.
Знаехме, че непознат никога не ни е решавал проблемите.
Не се задаваше велико чудо.
Затова имахме един друг.
Светът е корав и жесток.
Но ние имахме себе си и ни стигаше.
Това беше всичко.
Ако светците са били истински, те са ни изоставили.
Но всички ме гледат, сякаш аз съм решението.
Сякаш съм очакваното от света чудо.
Или може би знаят, че съм лъжа.
Измамник.
Мал!
Ужасена съм.
Алина!
От провала или успеха.
Ако наистина имам тази сила, коя съм аз?
Ще съм това, което подигравахме и отхвърляхме.
Непозната за себе си.
И за теб.
Веднъж каза, че се страхуваш, като се изгубиш.
Но можеш да се изгубиш дори когато знаеш къде си.
Каза ми за географския север.
И за истинския север.
Географският север е посока на картата.
Истинският север? Истинският север е у дома.
Там си в безопасност.
Алина.
И обичана.
Ти винаги си бил моят север, Мал.
Ще намеря пътя към теб.
И ако оцелея след това, трябва отново да съм у дома…
Ще се видим на поляната.
…с теб.
Превод на субтитрите: Борис В. Христов