PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Schopný mladý kapitán,
statečný na moři.
Voják a námořník
bez nemocí.
Drahá Alino, jsou to už týdny, co ses mi neozvala.
Píšu ti už potřetí.
Moji jednotku poslali do Černastu,
kde Fjerdané útočí v noci.
Základna už není daleko.
Chtěl jsem zaplatit větrostrůjci za vzkaz.
Ale vysmál se mi.
Žádal jsem poručíka, aby napsal do Malého paláce.
NAŠE SVATÁ PŘIŠLA
MOC POZDĚ
Než mě poslal pryč, ptal se:
„Co pro tebe vlastně znamená?“
A já nevěděl, jak odpovědět.
Saša.
Kseňa.
Košin.
Pořád vidím tvůj výraz na té lodi.
Nezapomenu na něj.
Valok.
Michael.
A… Lenora.
To je všechno.
Zbožňuju, když to udělá.
Na.
Voní jak pečené jehněčí.
Ty jsi hlupák.
Co? Já jehněčí miluju.
Zmlkni.
Průzkumníci, dostali jsme nové rozkazy z Os Alty.
Všechny jednotky severně od Černastu
se mají dobrovolně přihlásit ke stopařům.
Generál Kirigan nabízí výlet do samotného Malého paláce
tomu, kdo najde Morozova jelena.
A pak ji rozbalil.
Věděl jsem, že je to tvoje kresba.
Přesně tak, starověké mytické stvoření.
Jen skutečné, kdyby to šlo.
Kdo se hlásí?
Černýmu generálovi konečně hráblo.
Plýtvání našimi vojáky na hlouposti Druhé armády.
Teď mají nositelku slunce
a staré pověry se vracejí.
Já to udělám.
Půjdu.
Dále.
Dobré ráno, sluníčko.
Přišly dopisy?
Ne.
Jdu jezdit na koni?
S generálem Kiriganem.
Potřebuju cvičit, ne se promenovat po městě.
Čím dřív dokážu, co musím, tím dřív se můžu vrátit…
Ke svému životu?
Tohle je tvůj život.
Jo, můj život.
Kde Zoja čeká,
až mě bude moct „odvětrovat“ do zdi nebo do ohně.
Opustila palác.
Tys to neslyšela?
Poslal ji pryč, aby si srovnala priority.
Pojď, nenech ho čekat.
Nedopusťte svatí. Proč? Zlobí se?
Tohle pomůže.
Černá je jeho barva. Moje ne.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Nemáte svou keftu.
Nelíbí se ti barva, co jsem ti vybral?
Nosíte ji jen vy.
Tak moc chceš být jako ostatní?
Jednou by bylo fajn to poznat, generále.
No, dnes to nebude.
A říkej mi Aleksandře, prosím.
KRIBIRSK - VÝCHODNÍ RAVKA
No…
To šlo dobře.
Svatí!
Zimní slavnost v Malém paláci.
Bez Niny se k nositelce slunce nedostane.
A rozhodně ne při téhle taškařici.
Bude se to tam hemžit Druhou armádou.
Máme štěstí.
Máme šanci pokračovat.
Jsme tři dny cesty od hlavního města
a musíme se nějak dostat do Malého paláce.
V kribirském archivu jsou plány Malého paláce.
Ale… mají je pod zámkem.
Daleko z dosahu veřejnosti.
Ano.
- Co to znamená? - Čas na vloupačku.
Na památku ti dám kulku.
Slibme si, že nezapomeneme, Milo.
Ale teď musím jít.
Nechám tě v péči této milé hospodské,
která potřebuje tvou podporu tady.
Mám pro tebe práci.
Musíme se s někým svézt do Malého paláce.
Spřátel se.
Ale to je to nejtěžší.
Nás sis získal, ne?
Co tam vidíš?
Něčí verzi mě.
Nebo se konečně objevilo tvé pravé já.
Jak si zvykáš na život v Malém paláci?
Výcvik je dobrý.
Aspoň myslím, že jde dobře.
Na Baghře se to těžko pozná, že?
Vždycky.
Líbí se ti tvůj pokoj?
Ohřívací kameny jsem v posteli ještě neměla.
Jsem ráda za Žeňu.
Jen si nejsem jistá, kam tahle cesta vede.
Ten pocit znám, slečno Starková.
Když jsem byl malý, utíkal jsem a schovával se tu.
Když jsem zjistil, že můj předek byl nejnenáviděnější griša v Ravce,
šel jsem sem,
hodil minci do fontány
a něco jsem si přál.
Pokaždé to samé přání.
Abych mohl být někým jiným.
To je jeho příběh, že?
Tos poznala jen z těch obrázků?
Ovšem.
Dějiny se učí všichni, nejen grišové.
Před staletími najal král Anastas
grišu jako svého vojenského poradce.
Přivolávače stínu.
Klidně to řekni. Černého kacíře.
Kacíř toužil po větší moci,
král se bál převratu, a tak nabídl odměnu za jeho hlavu
a všech grišů, co při něm stáli.
Kacíř věděl, že jsou v přesile,
a pokusil se vytvořit vlastní armádu
pomocí zakázané vědy,
jakou kdysi použil Morozov k vytvoření umocňovačů.
Ale nevyšlo mu to.
Místo toho vytvořil Vrásu,
která ho zabila.
Spolu s bezpočtem dalších.
Jsem dobře vyškolená?
Svůj život jsem zasvětil snaze napravit velký hřích svého předka,
ale pro nikoho nejsem řešením.
Jen připomínkou problému.
Potřebují na někoho svalit vinu.
Proto se tak díváš na mě, že?
Jsem tvoje řešení.
Ale když selžu já…
obrátí se proti mně.
A budu nový kacíř.
Jestli můžeš něčemu věřit…
tak tomu, že to nikdy nedopustím.
Vážím si toho gesta, ale…
Budu stát po tvém boku.
Spolu změníme svět, Alino.
Měli bychom se vrátit.
Baghra nesnáší opozdilce.
Drahá Alino, asi ti píšu poslední dopis.
Ten jelen nějak souvisí s tebou a já nevím jak ani proč,
ale jestli se shledáme, když ho pro generála najdu,
pak… brzy na shledanou.
To je ovoce?
Tos nemusel.
To je pro mě.
Prosím tě, přece sis nemyslel, že tě necháme jít samotného?
Chci po tobě jen divočáka k večeři.
Nechápu, kde ty mršky pořád hledáš,
ale slintám, jen o něm mluvím.
Já chci půlku tvé odměny.
Tak s tím pohneme.
Ruce dopředu. Dlaně k sobě.
Světlo.
Znovu.
Přestaňte!
Přestanu, až ty začneš.
Málo spíš.
To nestačí.
Ani náhodou.
Na mě jednou Baghra vypustila úl plný včel.
Nejhorší je, že to fungovalo.
Vážně.
Potom jsem přivolávala jak divá.
Na tom nezáleží.
Až dorazí Mal, bude to lepší.
Pomohl mi se vším.
Bude vědět, co říct, abych to zvládla.
Snad. Musíme toho hodně probrat.
Mal?
Je hezký, viď? Poznám to z toho, jak jsi řekla jeho jméno.
- Tak to není. - Určitě?
A kdy ten fešák dorazí?
Pozvala jsem ho, takže… každým dnem.
Nech ho ohlásit, ať u toho můžeme být s tebou.
Dobře. Vloupání do královského archivu.
Tady je plán.
Stráže hlídkují celý den.
Musíme se dostat dovnitř a ven co nejtišeji.
Zbraně zůstanou v pouzdře, Jespere.
Fajn.
Inej, kupole střechy je přímo nad depozitářem
s plány Malého paláce.
Chápu, tudy se tam dostanu.
Dobrý den, pane.
Jmenuji se Ivanovski. Ten sochař, ano.
Aha.
Naléhavě potřebuji vaši pomoc.
Pracuji na nevídané věci
pro zimní slavnost.
Potřebuji rozměr vchodu do paláce.
Můj velkolepý kus by mohl být tak velkolepý, že neprojde dveřmi.
Král bude chtít mou hlavu,
když jeho sousoší zůstane na dvoře.
Zatracená slavnost.
Ty plány musím vytahovat každý den.
Počkejte tu.
Se zatajeným dechem.
Cestu označím fosforem, který tě zavede přímo k cíli.
Depozitář je zabezpečen mechanismem se dvěma zámky.
Budeš muset odejít, kudy jsi přišla, Inej.
Rozměry vchodu do Malého paláce.
Ať vám nositelka slunce požehná.
Nejsem věřící.
Abych řekl pravdu,
já také ne.
Jespere, ty tam půjdeš dvě hodiny po setmění.
Budeš muset zapadnout.
To je hračka.
Vypínače jsou ve druhém patře.
Až zhasnou světla, pustím se do toho.
Budu sledovat tvoje stopy až k plánům.
Archivář je vytahuje několikrát denně,
takže je nemůžeme ukrást.
Tak je okopíruju.
Ale opatrně. Když nedáš pozor, inkoust se rozpije.
Vím, co dělám.
Bylo zhasnuto! Nevím proč.
Kde je Lev? Najdi ho!
- Máš něco? - Nic.
Běž!
Trochu pozdě.
Nebo právě včas.
Generále…
Chtěl jste mě vidět, pane?
Ano, Fedjore.
Pověz mi,
pracoval jsi se smrtičkou jménem Nina Zeniková?
Jednou. Je jedna z nejlepších v Druhé armádě.
Správně.
Nina pro mě plnila důležitou misi a ještě se neozvala.
Pokud je naživu, může potřebovat pomoc.
Jak Ninu znám, je určitě naživu, pane.
Nepotřebuji tvoje domněnky, Fedjore.
Potřebuji, abys ji našel.
- Co třeba… - Ne, hele.
Co tahle chodba?
To nejde, hele. Věž ostřelovače.
Žádná cesta tam.
Ani ven.
Věděl jsem, že to nemusí fungovat.
To jsou… bobky kouzelnýho jelena?
Tohle stádo je jiné.
Ani v takovém mraze nehladoví.
Mají skvělého vůdce.
Velmi dobře to tu zná.
Jdeme dál.
Jdeme, chlapáku. Dobrý hovno.
- Co to máš v ruce? - Nic.
Tys sebral to jelení hovno, Dubrove?
Kdybysme nenašli toho jelena.
Cože? Proč?
Ten jelen dává grišům větší moc, ne?
Jo.
Za tohle nám třeba zaplatí.
- Ty jsi… - Génius.
Nemohl jsi to do něčeho zabalit? U všech svatých…
Uklidni se, je to suché.
- Chci půlku tvého výdělku. - Fajn.
Ani nevím, proč se vůbec obtěžuju psát.
Tudy.
Nejspíš to nebudu moct odeslat.
Ale toho jelena najdu.
Je to jedna věc, kterou ti ještě můžu dát.
Možná jediná.
Přinesl jsem ti jídlo.
Nejspíš je otrávené.
Klidně to dojím, jestli chceš.
Tak není otrávené.
Ale nejsem hloupá.
Něco ode mě chceš.
Jsou čarodějnice tak zvyklé na faleš, že nepoznají slušné vychování?
Vychování?
Mluvíš o vychování, a necháváš mě tu o hladu a v řetězech.
- Snažím se tě nakrmit. - Proč?
Tak jo…
Něco od tebe chci.
Odpovědi.
Jsou tvoji rodiče také grišové?
Jsou tvoji také otrokáři?
Narodila ses tak, nebo je to volba?
Jsi kretén od narození, nebo je to volba?
Co vás učí?
Kromě toho, že jsme zlí a máme být upáleni?
Že nás zabíjíte, kdykoli máte šanci.
Protože chcete zabít všechny griši.
Proč se s tebou dohaduju?
Nejsi tu, abys změnil názor.
Jen aby ses cítil líp, že mě posíláš na smrt.
Vůči tobě nic necítím.
Proto jsi asi dobrý ve své práci.
A příšerný člověk.
Příšerný?
Říká někdo, kdo zastaví lidské srdce pomocí magie.
Víš vůbec, co smrtič dělá?
Ano.
Uvaří ti krev.
Věděls, že také umíme uklidnit hněv?
Utišíme toho, kdo trpí?
Ulevíme mu.
Klid, nic ti neudělám, když mám ruce v řetězech.
Říkala jsi, že si pro tebe přijde ten, pro kterého pracuješ.
Myslíš Temnyje?
Jsi ubožák.
Přijdeš sem s tím trapným gestem,
když chceš jen informace o něm?
Chceš jíst.
Radši umřu, než abych ho zradila.
Fajn.
Nemusíš mi nic říkat.
Jen si to vem.
Vidíš?
Nebylo to tak hrozné.
Od takových jako ty si zbytky nevezmu.
Ale vezmeš.
Máš nějaký jiný plán?
Kribirsk není tak hrozný.
Můžeme si tu otevřít bar.
Vařit východní pivo pro zápaďáky?
Zmlkni, Jespere.
Chybí mi Milo.
Přátelé.
Proč jsi tak veselý?
Tohle je Marko.
Marko vede kočovný spolek Pomdrakonští herci.
Budou vystupovat na zimní slavnosti.
Celoživotní sen.
Ano.
Šance dostat se do Malého paláce.
Ale přišli o svou hvězdu kvůli podivné nehodě.
Zoufale potřebují někoho
s dovednostmi, kdo by ho nahradil,
a jako prvotřídního talentového agenta z Ketterdamu
mě něco napadlo.
Jak jednou řekl přítel:
„Když to nevymyslím, nikdo z nás nikam nejde.“
Tebe mi museli poslat svatí.
Ano. Šou může pokračovat.
Teď.
Vejdeš se… do tohohle?
Ovšem.
Jsou to její barvy,
ale jde o to, že Inej…
je součást party.
Darmožrouty neberu.
Co umíte?
Jeviště je vaše, pane.
Dostanu se tam sám.
Myslím, že potřebuju umocňovač. Něco na posílení.
Sama ani neosvítíš chodbu.
Co chceš umocňovat?
Kirigan se mě dotkl a…
Generál Kirigan ti nemůže pomáhat věčně.
Užívání umocňovačů je barbarský, líný zvyk…
Mohla byste mě povzbudit.
Nejsem tvoje matka.
Ale tu asi budeš hledat vždycky.
Tady ji máme. Vítej.
Ten čaj by už měl působit.
Cože?
Kde jsi, dítě?
V sirotčinci.
Hlídej.
Když někdo půjde, dej signál.
Až budu mít svůj skicák, utečeme.
Ani se neohlédneme. Jo?
Kolikrát ještě budeme na té louce?
Když se nás nebudou pokoušet rozdělit grišové, tak válka.
Nemůžeme se schovávat věčně, ale můžeme utéct.
Spolu.
Co je to za den?
Den, kdy přišli testovat.
Mysleli jste, že se schováte?
To jste se spletli.
Pojďte.
Takhle ho testovat nemůžeme.
Kvůli jeho zranění to nejde.
Tak zůstaneš u mě.
Pojď.
Není se čeho bát.
Jestli nejsi griša, tvůj život se nezmění.
Ale jestli ano,
čeká tě zcela nový svět.
A tohle všechno bude minulost.
Trochu to píchne.
Jen dýchej a uvolni ruce.
Co se tehdy stalo?
Otestovali mě.
Věděla jsem, že používají bolest k nalezení moci.
Ale když už něco bolelo, neukázala se.
Tak jsem se chránila.
Není griša.
Nevěděla jsem, že jsem griša.
Jen jsem nechtěla, aby mě rozdělili s Malem.
Chránila ses tím, že ses zapřela.
Šikanovali ho, když byl sám.
Nemyslela jsem na sebe, ale na něj.
Chtěli jsme spolu utéct.
Ty jsi to chtěla.
On třeba ne, protože kde je teď?
Nevím.
Pro koho se tedy zapíráš?
Přivolej světlo.
Snažím se.
Kolik dětí bude muset kvůli válce osiřet,
protože se bojíš pravdy?
Alino.
Ruším tě?
Vůbec ne.
Nemůžeš spát?
Pojď dál.
Na.
Ta mapa je aktuální?
Je.
Naši nepřátelé se cítí ohroženi jen tvou existencí.
Ale Ravka se jim dokáže postavit, jen když budeme jednotní.
Šíří se zvěsti o povstání na západě
vedeném naším… ctěným generálem První armády.
Otáčejí se k nám zády naši vlastní lidé.
Aleksandře…
V této válce bojuji…
už tak dlouho sám.
Pohřbil jsem tolik dobrých vojáků.
Přátel.
Truhly jsou skoro prázdné,
smyčka se utahuje…
a naši vlastní lidé se staví proti grišům,
jako kdysi jejich rodiny.
Nejsi sám.
Čekal jsem na tebe tak dlouho.
Měla bych jít.
Kapitáne.
Bouře nás dohání.
Za chvíli bude tady.
Může rozbít loď.
Když to bude zlé, zabij zajatce.
Pane?
Nepotřebujeme, aby se osvobodili, zatímco budeme nabírat vodu.
Ale pane, mají jít před soud.
No a?
Myslím, že mi v noci umrzl malíček.
Co je horší? Mráz, nebo Vrása?
- Vrása! - Vrása!
Přecházíme do fjerdského teritoria.
Ne.
Jasany jsou posvátné, ty neoznačí.
Určitě šlo stádo tudy?
Poslední šance se vrátit.
Abyste si odměnu rozdělili mezi sebe? Pohněte!
Píšu ti, jako by se k tobě má slova mohla dostat dřív než já.
Ale možná si jen nacvičuju, co ti řeknu.
Co jsem měl říct mnohem dřív.
Něco pro mě?
Spolu.
Dobře.
Spolu.
To je Alina.
Tvoje malá kamarádka z Keramzinu?
To je ona?
„Malá kamarádka?“
Potřebovat někoho jiného je slabost.
Hodná holka.
Teď můžeme začít.
Pravda je, že když jsi rozsvítila Kiriganův stan, ozval se zvuk.
Vysoký tón.
Věděl jsem, že jsi to ty.
Když jsi mě vzala za ruku,
občas jsem ho slyšel v hlavě.
Je hluboká noc, ale já jsem vzhůru.
Stejně jako Dubrov a jeho malinký měchýř.
Najednou zaslechnu ten zvuk.
Tiše. Volá mě.
Co je, Male?
Dubrove!
Male! Pomoc!
Dubrove!
Pomoc!
To byli všichni?
Zelenáči, vítejte na začátku své kariéry.
Povedlo se vám přežít výcvik
a teď začíná pravé dobrodružství.
Vezmeme to popořádku.
Uniforma, co máte, je jediná,
kterou dostanete do plné služby.
Promiňte. Hledám Alinu Starkovou.
Proč?
Jsme přátelé, vyrostli jsme spolu.
Nemůžeš ji vidět. Porvala se s provianťákem.
Urazil ji a ona ho praštila.
Teď je za katrem a on v hospodě.
- Ty jsi provianťák, viď? - Jo.
Male? Ty jsi tady.
Počkej, jsi tady. Za co?
Jako obvykle.
Já taky.
Co se ti stalo?
Jedenáct stehů.
Teď jsme stejní.
To jsme.
Chtělas mě vidět?
Něco od tebe potřebuju.
Vymaž ji.
[ve fjerdštině] Ujisti se, že je ten druhý mrtvý.
Michaeli.
Promiň mi to.
Alino, jestli dostaneš tenhle dopis,
věz, že když jsem mluvil o pravém severu,
mluvil jsem o tobě.
Ty jsi můj pravý sever…
a našel jsem cestu k tobě.
Překlad titulků: Ludmila Vodičková