Vatra, Nisho…
BASERET PÅ LEIGH BARDUGOS BØGER
…Fruzsi.
Alle forstærket med resterne af din mors knogler.
Kan du huske, da din familie kom med dig,
og prisen, de krævede, da de opdagede, du var grisha?
Måske kan jeg nu betale min gæld.
Jeg ville have betalt den 100 gange.
Jeg har altid kendt dit værd.
Vis mig det nu.
Enestående. Og de andre?
De er klar.
Jeres ordrer er meget enkle.
Dræb kongen.
Og stifinderen?
Hans eksistens truer alt.
Stifinderen tager kun jeg mig af.
Er det forstået?
Godt.
Hvordan ved vi, at han ikke allerede har ofret sig for at forstærke hende?
Hun vil hellere dø end lade det ske.
Mal!
Alina!
Jo før, des bedre.
Jeg fandt dig.
Det gør du altid.
Du må ofre dig for hendes sværd, ellers vil Skyggehavet fortsat være til.
Og pigen dør i forsøget på at redde alle.
Sig, vi finder en anden måde.
-Der er en anden måde. -Jeg har altid kun ønsket dig.
Du må acceptere, hvad du er.
Al den tid…
Der var noget ved dig, jeg kunne lide.
Nej. Ud.
Tror du virkelig, du har kontrollen her?
Jeg nægter at tro på det her, hvad det så end er.
Jeg gør det hurtigt.
Jeg er kun kommet for at sige, at der er en anden måde.
-Der er ingen anden måde. -Jo.
Det er der altid.
Du skylder ikke nogen noget, Mal.
Du kan gå.
Forsvinde.
Jeg gik tidligt engang.
Kan du huske det?
Jeg burde være blevet.
Og set volcra rive dig midt over.
Jeg går, når Skyggehavet er tilintetgjort.
Du har den dårlige vane at opføre dig dumt og kalde det heroisk.
Hvad sker der med hende, når du ikke længere er iblandt os?
Når du ikke kan beskytte hende?
Kan du bære den tanke?
Hun har et helt land ved sin side.
Hun får ikke brug for det længe.
For du og jeg deler mere end blod.
Vi er begge i tidsnød.
Merzost slår dig ihjel.
Så forstår du,
at jeg intet har at tabe.
Kun fordi du ikke har noget.
Du dør alene.
Og jeg dør i hendes arme.
Du dør, når jeg dræber dig, fætter.
Sov sødt.
Alle styrker kan bruges på Kirigan i Keramzin.
Vi overrumpler dem.
Alina?
Hørte du, hvad jeg sagde…
De stærkeste enheder sendes til børnehjemmet.
Første armé har prøvet at finde det.
Vi har den fordel, at et luftangreb overrumpler.
Vi ved, hvad nichevo'ya kan,
og har intet tegn på Crows eller skyggesværdet.
Jeg går alene.
Det er hans ønske. Hvorfor har han ellers valgt Keramzin?
-Han kender din svaghed. -Jeg kender hans.
Han vil stole nok på mig, så jeg kan nærme mig og dræbe ham.
Ingen behøver at blive ofret for at stoppe det.
At gå alene?
Du ved, det er den forkerte beslutning.
Så hvorfor gør du det?
Sandheden er, at vi kan redde alle børn fra Keramzin.
Undtagen ét.
Ham, der fandt mig for alle de år siden.
Længe før jeg vidste, jeg var solopvækker, og han…
…en forstærker.
Hvad mener du?
Det er Mal.
Han er Ildfuglen.
Det er ikke…
Han kan ikke være…
Jeg skulle være stoppet.
Jeg blev drevet af magt.
Du kunne ikke vide, det var ham.
Jeg blev advaret om, der ville være konsekvenser…
Jeg havde aldrig troet, at det ville være ham.
Jeg var et fjols.
Alina.
Vi tager os af Skyggehavet senere.
Først må vi klare problemet her og nu.
Alle styrker kan sættes ind i Keramzin.
Som lovet.
Måske er held ikke nok for saints.
Det gør mig ondt.
Lov mig, Nikolai,
at du overlever denne kamp.
En af os må.
Undskyld. Jeg vil ikke forstyrre.
Det gør du ikke. Kom ind.
Har vi nyt fra fronten?
Kirigans styrker har strammet grebet om Keramzin.
Vi må reagere. Hurtigt.
Før var Alina og jeg ikke…
Okay.
Hvornår tog du sidst afsted med dit kompas?
Solopvækkeren betyder lige så meget for mig som for alle andre i Ravka.
Ja, men ikke alle er forlovet med hende.
Uden betydning.
Hun elsker en anden.
Hun skal være lykkelig.
Jeg håber, hun bliver det en dag, når det her mareridt er forbi.
Et falsk ægteskab med ægte følelser.
Det er næsten komisk.
Næsten.
Vasov, Illieva, Romenko. Vi har brug for jer.
-Javel. -Javel.
Kan du huske den første dag, du blev skudt i kamp?
Den ramte dig her.
Lidt til venstre, og vi ville ikke have haft den her snak.
Den dag vidste jeg, du ville blive en god konge.
Hvorfor?
For du opgav aldrig håbet.
Du blev ved med at joke.
Det fortjener Ravka.
En konge, der ikke klapper i?
En konge, der hersker i håb om noget bedre.
Er du så ivrig efter kamp, at du gør krav på din plads?
Jeg tænkte bare på noget.
Har hun sagt det?
Ja.
Det er sjovt.
Jeg var soldat i årevis.
Jeg skulle dø i en skyttegrav.
Så slap Alina og jeg væk.
Så mødte jeg dig.
Ikke dig.
Sturmhond.
Og for første gang tænkte jeg:
"Det her er livet."
Ikke vente på, at en fjerdansk kugle rammer ens milt.
Jeg er glad for, at du fik en mundsmag. Omend kort.
Jeg har aldrig misundt nogen noget.
Jeg misunder Sturmhonds liv.
Frihed.
Min vej var udstukket. Men det er det, der må ske.
-Griber Alina ikke chancen… -Er der ingen anden måde?
Nej.
Jeg har en plan.
Jeg må bare…
Når den er fuldført, og jeg er død…
-Mal… -Nej, hør på mig.
Når jeg er død,
behøver hun én ved sin side.
Jeg vil bruge alle kronens kræfter og sikre hendes beskyttelse.
Bare…
…fortjen hende.
Ædelstenen er en smuk detalje.
Tak.
Den er dekorativ, men det er nok deres formål.
Dekoration og følelser naturligvis.
Hvad ville du vælge som din yndlingssten?
Hvad? Hvorfor?
En joke blandt duraster.
Jeg er ikke god til jokes,
men de siger, ens yndlingssten fortæller en durast alt,
vi har brug for at vide.
Det er jeg ikke så sikker på.
Men jeg vil indrømme,
at jeg er glad for smaragder.
Den kongelige families sten?
Og jeg foretrækker dem sikkert kun af den grund.
De var uden for rækkevidde.
Gudfader, jeg går ud fra, at ens yndlingssten fortæller meget om én.
Jeg fortjener bedre.
Hvad er mere værd end en smaragd?
Alt, hvis du bærer det.
Så rubiner.
Det er et faktum,
at en rubin er stærkere end en smaragd.
Min elskede anden armé,
jeg har påtaget mig at beskytte jer og føre os i sikkerhed.
Men først har vi en krævende vej foran os.
Vi sender en blandet kampenhed med den første armé til Keramzin
for at beskytte børnehjemmet mod Darklings styrker.
Takket være Nikolai og hans andet flyvende skib
vil de ikke se os komme.
Vores mål er Kirigan, men undervurder ikke måderne,
hvorpå han har forgiftet vores grishaers sind.
Alina.
Må jeg foreslå en alternativ front for os to?
Hvad mener du?
Darkling venter dig i Keramzin.
-Ja… -Så vi tager til Skyggehavet.
Kun os to.
Vi tilintetgør det, mens Nikolai bekæmper Kirigans hær.
Stop, Mal.
Men hvordan uden den sidste forstærker?
Mal, nej.
Sidste forstærker er en slægt.
Min slægt.
Nej.
-Alina. -Jeg sagde nej!
Jeg har også et ord at sige.
-Der må være en anden… -Hvis alle går efter Kirigan?
Der er intet spor efter Crows.
Vi kan ikke dræbe monstrene uden sværdet.
Og sker der dig noget, vil Skyggehavet fortsat være. Han vinder.
Han kom til mig i en drøm.
Måske de samme, som du havde.
I drømmen vidste han det.
Hvem jeg er.
Ved han det,
løber tiden fra os.
Jeg slår dig ikke ihjel.
Jeg gør det ikke.
Hvis en heartrender stopper Mals hjerte i to minutter,
kan du så gøre det nødvendige?
Undskyld, hvad?
Jeg kan slå ham ihjel og genoplive ham efter to minutter. Ikke længere.
Er det nok til at tilintetgøre Skyggehavet?
-Det kan det være. -Alina.
Du kender proceduren. Der er ikke tid nok til,
-at fingerknoglen… -Faktisk…
Jeg kan tage et stykke af Mals knogle
og smelte den sammen med… Med dig.
Som med hjorten. Husker du det?
Selvfølgelig gør du det.
Gjorde vi det, før du gik ind i Skyggehavet,
ville forstærkningen ske, når dit hjerte stoppede.
Ja.
Det er vores løsning.
Det lyder som ren vanvid.
Jeg kan lide det.
Du skal slå mig ihjel, ellers virker det ikke.
Vi prøver det her først.
Og virker det ikke, så…
Tak.
Må Tamar ledsage os?
Tamar bestemmer selv.
Dominik og jeg tager straks til Keramzin.
Adrik, Nadia, I kommer med os.
Hvad skal vi amputere?
Sørg for at komme tilbage.
Så jeg kan forkæle dig med lækkerier.
Det lyder godt.
Jeg håber for os alle sammen, at vi ses igen.
Og pyt med skæbnen, der venter et langt liv.
Et almindeligt liv fyldt med almindelige ting.
Hvis kærlighed kan kaldes det.
Kan jeg mon rejse storme?
Hey.
Du er stærkere, end du tror.
Og hvis ikke, så tag æren for min indsats.
Siden jeg var barn, fik jeg at vide, at håb var farligt.
Jeg er blevet advaret mange gange.
Men jeg ved, at håb er den uforklarlige vind,
der fylder sejlene og fører jer hjem.
Og jeg kan se det i jeres øjne.
Håb skinner.
Håb for et nyt Ravka.
Mine brødre og søstre, jeg siger det til grisha og otkazat'sya:
Det her er jeres hjem.
Og vi vil kæmpe for det.
Må saints guide jer.
For Ravka.
Jeg samler hestene.
Vi bør komme i gang.
Vi kan være alene i kapellet.
Kommandør, hvad er det?
Nedenunder!
De er ikke i Keramzin.
Kirigans grishaer er her!
Nu!
Mobiliser alle kræfter!
Det er et baghold!
Ja! Jeg gjorde det.
Den første armé gjorde det mod Nisho.
Torturerede ham.
En varm bajonet mod kinden.
Hængte ham op, til han mistede stemmen.
Hvis de bærer uniform, er de alle ens.
Dræb dem alle.
Undtagen solopvækkeren og stifinderen.
Kirigans ordrer.
Er du kommet for hævn, så hævn dig.
Spild ikke min tid.
Hævn er ikke Djels vej.
Sikke en skam.
At min religion forventer, jeg værner om mig selv?
At din religion benægter dig tilfredsstillelse.
Der er anden tilfredsstillelse.
Ikke følelsen, når et sværd stikker en fjende i maven.
Ikke den, man finder mellem en elskers ben.
Stop!
Rolig.
Det er nok.
Ingen ender her, medmindre nogen har forrådt dem.
Siger du, du ikke vil have et øjeblik alene med den person?
Siger du nej, tror jeg, at din gud vil slå dig for din løgn.
Al den indestængte vrede, du føler.
Kom til mig, når du er klar til at slippe den,
og jeg giver dig, hvad du mistede.
Hvad er det?
Formål.
Okay.
Hvor meget vil du have?
Bare…
Den distale phalanx på spidsen af…
Spidsen af din lillefinger må være nok.
Okay.
Godt.
Vi gør det.
Jeg vil prøve at dulme nerverne.
Jeg er ikke sikker på, at jeg bør gøre det.
Duraster er ikke…
-Giv mig den. Jeg gør det. -Godt.
Rør dem ikke.
-Det er okay. Jeg kan gøre det. -Ja?
Så gør vi det. For alvor.
-Ja? -Ja.
Godt.
Okay.
Nej. Ikke nu.
Løb!
Kongen er her ikke.
Hvor blev de af?
Som Kirigan forudsagde.
Vi tvinger dem tilbage til fortet.
Det var deres plan hele tiden.
Ikke børnehjemmet, men at angribe os her.
Overrumple os.
-Vi bør stoppe og tjekke dit ben. -Nej, vi skal finde Alina.
Har de set os?
Træerne dækker os. Vi er ikke i skudlinje.
Vi bør kunne nå til fortet.
Hvorfor er de så magtfulde?
Kom.
Hvordan finder du stifinderen? Han kan være hvor som helst.
Nu da du er forstærket,
kan du så mærke merzost længere væk?
Ja.
Mod Skyggehavet, mange kilometer væk.
De er Alinas forstærkere, ikke?
Ja.
Og der vil kampen finde sted.
Mal!
Fosforkugler.
De fungerer.
Løb!
-Har du set Alina? -Kolibrien styrtede ned.
Derovre!
Skyggehavet vokser.
-Det kommer. -Det kommer!
Vi må finde Nikolai.
Slå alarm!
Følg efter mig.
Hold Nikolai foran. Beskyt kongen.
Når vi voldgrave og hovedport, inden de fanger os,
kan vi have en chance.
Saints hjælpe os.
Vent.
Hvad sker der?
Det er Skyggehavet. Han flytter det.
Alina.
Løb!
Hvad bliver det, frk. Starkov?
Dine overbevisninger eller dit hjerte?
For Nikolai! Kig op!
Nu!
Kom.
Kom. Denne vej.
-Vi skal væk. -Kom.
Sådan nogle klovne, vi har presset dem ned i voldgravene.
Og der dræber vi dem.
I fire tager klippesiden.
Rør dig ikke.
Ram den nu.
Dræbte vi den?
Inej, er det virkelig dig?
Sankta Alina.
Der er ingen grund til sådanne høfligheder.
Ikke blandt venner.
Tænk, du er her og risikerer dit liv for mig igen.
Nogen måtte finde det her.
Ingen kan svinge det som dig.
Ja, ja. Lykkelig genforening.
Kan vi komme videre?
Zoya, tak.
Var I kommet et sekund senere…
Halløj.
Du ved, jeg elsker dramatisk timing.
Jeg kan huske dig.
Du var på skibet.
Nina Zenik. Heartrender. Stor fan.
Vi må længere ind for at ødelægge Skyggehavet.
Så stig ombord.
Vent. Vi har ikke David.
Vi har hinanden, og vi har ikke brug for andet.
Er du med mig?
Altid. Vent.
Lad os gå.
Vi er der næsten. Indgangen er rundt om svinget.
Vi har ikke tid til at lade. Vi er i undertal.
Lad os udligne lidt.
-Kommandøren er her. -I forsvarsposition!
Vent på, de er uden for fare.
Hvem forfølger os?
-Kirigans grishaer. -Indtag position.
De er forstærket.
Nej. Ingen helte. Kom.
I position!
Apropos din forvredne skulder
er du stærkere, end du tror.
Jeg havde kontrol.
Stadig ingen Tolya eller Crows.
Alina og Mal?
De blev væk. Det er kaos derinde.
-Fremad. -Vi rykker frem.
Nu!
Kom nu.
Kirigan fastlåser os mellem volcra og de her røvhuller.
Vi klarer røvhullerne først.
Flaskehalspassagen!
Det ødelægger deres skudlinje.
Nu!
Dæk mig.
Tilbage!
Afgang!
Klippeindgangen er et baghold. Fire grishaer derinde.
De må ikke komme forbi os.
Alina kan være derinde.
Vatra, porten.
Vi fanger dem som rotter.
Træk jer tilbage!
Nej! Der er ikke tid.
Nej!
Healer!
Hvorfor gjorde du det, dit fjols?
Så du kan redde resten.
Du må ikke spolere det.
Nej. Jeg finder Genya. Hun redder dig.
En konge, som Ravka fortjener.
Vi afslutter det.
Fortsæt i denne retning. Vi er tæt på.
Gå.
Jeg er virkelig ked af det.
Det er ikke helt sikkert.
Kom med mig.
Herind.
-Er du sikker? -Du går først. Ja, jeg er sikker.
Kom.
David, hvad gør du?
Nej, David!
Det må du ikke gøre. Åbn døren, David!
Modig.
Og ukuelig, Genya Safin.
David, nej!
David!
Den her er til kongen.
Vatra.
Hvor kom det fra?
Min sprængningsekspert.
Ekspert?
Jeg mener, ja. Ekspert.
Hvad er det for et mareridt, vi er havnet i?
-Hvorfor er Sturmhond her? -Her hedder han Nikolai.
Nikolai Lantsov.
Al den tid en nær personlig ven.
Og du er?
Du må være Tamar? Vi kom med din bror.
Hej, smukke.
Var du født grisha, vidste du, hvad det betød…
At være velsignet?
Jeg har Datura Meloxia.
Wylan, nu.
Luftstøtte.
Du…
Du er en…
Det er forbi.
Jeg vidste ikke, I var patrioter.
Dør du, bliver vi ikke betalt.
Søster!
Sværdet. Fandt I det?
Inej har det. De ville finde Alina og Mal.
Vi må gøre det samme.
Bragte Kirigan kampen hertil, jagter han hende.
Jeg har sikret en vej ind i fortet.
Kom.
Det er her.
Skyggehavets midte.
Hvor Kirigan først dømte landet til mørke.
Her har vi chancen for at tilintetgøre det.
Nej.
Nej. Vi kan gøre det.
Det er smukt.
Hvor rørende.
Jeg er næsten ked af, hvad jeg må gøre nu.
Han er jo familie.
Duk jer!
Jeg er ramt.
Mal!
Nej!
Det skal nok gå, Mal. Bliv hos mig.
Nina.
Bliv hos mig.
Bliv hos mig!
Tekster af: Maria Kastberg