Ovo je najvažnija znamenitost ovoga područja.
Oprezno hodajte, molim.
Dakle, ovo je dvorac koji ste čekali.
Čut ćete veličanstvenu priču
o najvažnijoj znamenitosti ovoga područja.
Jeste li svi tu? Brzo, požurite se.
Dvorac Anavarza izgrađen je potkraj 12. stoljeća.
Na brdu na istočnoj strani sela Dilekkaya u okrugu Kozan.
Dvorac su izgradili za zaštitu…
Dvorac zovu Dvorac zmija ili Dvorac Šahmaran.
Mama!
Mama, kamo ideš?!
Mama.
Stanite, nemojte! Stanite!
-Stanite! -Stanite!
Arune, došla je djevojka koju smo čekali.
Šahsu.
Nađi je i uđi joj u misli.
Bojat će se. Odupirat će ti se.
Ne diraj je. Samo je pozovi ovamo.
ŠAHMARAN
Sada je 9.25 sati.
Probudila sam se jer sam opet sanjala zmije.
NOVA AUDIOSNIMKA
Čini se da nisam mjesečarila.
To je dobro.
Već 37 sati ne pijem lijekove.
Još se ne sjećam ničega o vatri.
Ne znam jesam li sve izmislila, jesam li halucinirala.
Neko vrijeme neću piti lijekove.
Vidjet ću kako će to ići.
Dolazak ovamo vjerojatno je potaknuo neki oblik PTSP-a, što je normalno.
To je sve za danas.
Mama je trebala doći, ne ja.
Što je sad?
Nema nikoga?
Izvolite?
Niste me čuli.
Gluha sam.
Aha. Oprostite.
Prodajete mlijeko.
Ne znam trebamo li ga.
Nema nikoga.
Želite lonac. Odmah se vraćam.
Izvolite.
Ne, ne pijem mlijeko.
Ne treba li prvo prokuhati?
Tako je fino!
Malo sam…
Malo mi se vrti.
Jako mi se vrti.
Ne razumijem.
Prošlo je.
Što je to bilo?
Dobro jutro.
Mljekarica je donijela mlijeko.
Idem na fakultet. Vidimo se večeras.
Jesi li čuo što o vatri na Hıdırellezu?
Da je nekoga vatra zarobila?
Dobro.
Zar mi ništa ne želiš reći?
Kažu da si divan čovjek.
Došla ti je unuka koju nisi vidio. Baš mi ništa ne želiš reći?
Ne znam, možda si takav čovjek. Nikad ništa ne govoriš?
Ili ti je neugodno jer sam odjednom ovdje?
Ako je tako, reci i otići ću.
Hvala.
„Možda ćemo umrijeti na kraju jeftinog ljubavnog romana.”
Didem Madak.
Čitao si je.
Ako nisi shvatio, želim početi ispočetka.
Zašto?
Iz pristojnosti.
U redu. Predstavio sam se. Sada ti.
Ja sam Šahsu, živim u Istanbulu.
Asistentica sam na psihologiji na Boğaziçiju. Volim vodu.
Kao i ti.
Često ćemo se viđati na tvome mjestu.
Zato što sam se doselila u kuću do tvoje.
Ostat ćeš?
Bi li to bio problem?
Ne bi.
Za mene ne bi.
Zašto bi za ikoga bio? Valjda mogu činiti što želim.
Baš tako.
Dobro došla, onda.
Hvala, Marane.
Zbogom, Marane.
Znaš li možda znakovni jezik?
Malo.
Tako nekako. Što to znači?
Ma ništa.
Sudbina.
Opet su se sreli.
A da prestaneš zuriti?
U čemu je problem?
Mozak ti se smežurao od vrućine, Diba.
Jučer je rekao da se ne miješamo.
Dobro jutro, Marane!
Frape od banane?
Ne ulizujem se.
Ohladit će te.
Uskoro ćeš zakuhati.
Zašto?
Lakmu je ovdje.
Prvo vatra.
Onda su turisti skočili u bunar.
Zar je sve to slučajno?
Možda.
Možda ne.
Krijes razumijem, ali sumnjivo je da su ljudi pali u bunar.
To ne može biti slučajno.
Ne zavaravaj se.
Moramo razmisliti o idućim koracima.
Incident na Hıdırellezu smo zataškali, ali za bunar se već zna.
Moramo to nekako objasniti.
Ja ću to riješiti.
Čekajte, zašto?
Da dopustimo da posumnjaju na nas?
Ljude nije briga za istinu, Marane.
Samo trebaju neprijatelja.
Kako možete biti tako sigurni u sve?
Na potoku u Ağzıdeliku zapalio se šaš.
Na sedam mjesta.
Čim je ona došla, sve je pošlo po zlu.
Zašto ti još sumnjaš?
Tama dolazi, Marane.
Nema drugog objašnjenja.
Smjesta moramo smisliti plan akcije.
Primijetili su da je došla.
Ne budemo li proaktivni, Šahsu je iduća meta.
Za nju si zabrinut, je li?
Da, jesam.
Kao što si bio za mamu?
Savjetujem vam da je pustite na miru.
Zaboravite besmislice o predznacima i proročanstvima.
Pusti ga.
Misliš da se budi? Ne znam.
Ne izgovaraj ime.
-Znaš da ne bi trebala. -Dobro.
Još samo nešto.
Misliš da je primijetila Šahsu?
Dolazi li po nju?
Ne miješamo se, Diba.
Ne smijemo se miješati.
Maran nešto treba učiniti.
Ali on to ne prihvaća!
Nije li Šahsu sad u opasnosti?
Svi smo u opasnosti, ne samo Šahsu.
Cihan je asistent na odjelu.
Pomagat će nam na projektu.
Dijelit ćete kabinet, dobro?
Da. Samo nekoliko mjeseci.
Hvala ti što si ostala.
Ne, hvala vama.
Profesorice, nešto me zanima.
Čula sam za požar na ulici sinoć. Ništa ne nalazim. Jeste li čuli za to?
Nisam. Zašto?
Tek tako.
Cihane.
Cihane!
Profesorice.
Oprostite, nisam vas čuo.
Znam.
Šahsu, Cihan.
Surađivat ćete na projektu.
Šahsu, članci su ti na stolu.
Pročitaj ih. Onda ćemo ih podijeliti.
U redu.
Obično mi plate za koncert.
Ti si besplatno slušala.
Ali u redu je.
Reci. Što da radimo?
Može ovo?
I ja ću tebi nešto otpjevati.
Je li?
Da.
Zatvori oči.
Za jači doživljaj?
Da.
Hajde.
Dobro.
Što, previše se sramiš?
Razgovaram sam sa sobom, je li?
-Pardon. -Kamo si krenula, šaljivice?
Obići ću fakultet, još nisam.
Može.
I obilaske mi plaćaju, ali tvoj prvi dan častim.
Ovuda.
-Vidio si vijesti? -Da vidim.
Jutros sam vidjela.
Uživajte, profesore!
Studenti me vole.
Navikni se, ne zavidi mi.
Gledajte ovo. Kažu da je obred kulta.
Kult u Adani?
Pokazat ću ti predavaonice.
Vidi ovo.
Prva godina je obično ovdje.
Ali u dvorani 102 gledamo filmove. Ondje je projektor.
Što to svi gledaju?
Ljudi su sišli s uma.
Nisi čula?
Što?
Ogrlica.
Gazda, trulo je.
Nije ni proklijalo.
Gazda!
Neće proklijati, gubiš vrijeme.
Dobro, kako želiš. Ma vidi.
Marane!
Imam novu zemlju, pokušaj s njom.
Ali dobro je izori plugom.
Hvala, Davute.
Neku večer…
Jesi li ti Šahsu doveo u moju kuću?
Nisam.
Ali razgovarali ste.
Bio sam na Hıdırellezu. Pitala me jesam li što vidio.
Malo je bila zbunjena.
Valjda zbog vrućine.
-Dobar dan. -Dobro došli.
Hvala. Tražim jednu ženu.
Kratke kose, istetoviranih ruku.
Dobar dan.
Tražim ženu koja prodaje ogrlice sa Šahmaran.
Ima crvenu kosu i ruke istetovirane kanom.
Imala je ulični štand.
Znate li za nju?
Ne, ne poznajem takvu ženu.
-Oprosti. -Makni se!
Koga vraga radiš, mali? Ha?
Ne morate vikati na njega, nije on kriv.
Samo smo se sudarili. Dobro si?
Pusti ga.
Od tebe ne trebamo pomoć.
Idemo, hodaj.
Molim?
Taksi!
Kreten.
Hodaš?
I tebi pozdrav.
Ovdje nećeš naći taksi.
Mogu te ja odvesti.
Hoćeš?
Dobro, kako želiš.
Ne vjerujem.
Što je bilo? Nisi li krenuo dalje?
-Svi su ovdje nepristojni? -Zašto to kažeš?
Slučajno sam se sudarila s dječakom.
Njegov otac umalo da me nije pretukao. Razumijem da se brine za sina.
Ali rekao je nešto čudno.
Što?
Rekao je: „Od tebe ne trebamo pomoć.”
Nije to rekao općenito.
Mislio je baš na mene.
Ne poznaje me, zašto bi to rekao?
Imam prijedlog. Odvest ću te do kolodvora.
Deset minuta vožnje.
-Do kolodvora? -Da.
Ako sada krenemo, stigneš na večernji vlak za Istanbul.
Zašto me se stalno želiš riješiti? Zašto mi uvijek govoriš neka idem?
Mislim, volim Davuta.
Neću da je tužan.
Kakve to ima veze s njim?
Mislim, pitao me za vatru. Jesam li te ja doveo u kuću.
Zabrinut je za tebe.
-Zabrinut je za mene? -Da.
Dok nisam došla, nije ni znao za mene! Zabrinut je?
Slušaj.
Ovo nije mjesto za tebe.
Zašto bi ti odlučivao što je za mene, a što nije?
Tko si ti, tko?
Kako znaš što je za mene dobro?
Mačistička izjava!
Što je za mene?
Reci bilo što o meni.
Bojiš se.
Bože mili.
Sad ručno moram zalijevati.
Bože, smiluj se.
Ne tresi, Salih, prolit ćeš vodu.
Danas smo se s imamom Aykutom molili za kišu. Nadam se da će upaliti.
Molite se da ona ode.
-Drsko se doselila. -Zašto to kažeš? Unuka mu je.
Njegova krv. Zašto to govoriš? To je možda dobro.
U što zuriš?
Za Boga miloga.
Bože mili.
Ima li u ovome mlijeka?
Da, to ti smeta?
Smijem samo bivolovo mlijeko.
Naravno, ili možda ptičje mlijeko?
Pardon, gradska curo. U malom selu nema baš svega, znaš?
A je li?
Da.
Ima mahuna ako želiš.
Želim.
Gazda.
Vidio si sjeme koje si posadio?
Jedi, Salih.
Bože mili.
Već je mlada biljka.
Jutros si ga posadio.
Kako je to moguće?
Koje sjeme?
O kojem sjemenu govorite?
Koje si donijela.
Moraš lupetati.
Zašto me tučeš?
Jer ne znaš šutjeti.
Sada je jako tužna.
Osjećam to.
Ne ljuti se. Ne miješam se.
Samo sam žalosna.
Ne želiš da joj se nešto dogodi.
Ali i ti si tužan, Marane.
I ti si stalno sam.
Cijeli moj život si sam.
Znam da ne vjeruješ kao mi.
Ali, ne znam.
Možda ćete biti jedno za drugo.
Zar su izgledi tako mali?
Da provjerim kako je ona sada?
Ne može ti vjerovati.
Nikomu ne može vjerovati.
Misli na mamu.
Sama je bez nje.
Potpuno sama.
Nema nikoga.
To je proročanstvo ubilo bezbroj žena.
Umiru, Diba.
Moja mama.
Njezina mama.
Sve će se opet ponoviti.
Da možeš,
bi li je spasio?
Što je?
Ono danas nije bilo u redu.
Oprosti.
U redu je.
Čuo sam da ti je umrla mama.
Da.
I meni.
Kako se nosiš s time?
Nisam je poznavao.
Umrla je dok me rađala.
Žao mi je.
I meni.
Ali sada ćemo zbilja početi ispočetka.
Bike, završi crtež! Što radiš?
Opet si to učinila.
Nevoljo jedna.
Ajme, pada kiša!
Salih, izađi!
-Kiša, Salih! Izađi! -Bože! Hvala Bogu!
Bog je milostiv!
Zaplešimo!
Što god tko rekao,
ova priča prije mnogo je stoljeća počela izdajom.
Zlo ju je preplavilo.
Kad izdaja jednom počne…
traje cijeli čovjekov život.
Jer kad nekog ubiješ, on dalje živi u tebi.
Prijevod titlova: Vida Živković