‎E monumentul ‎cel mai semnificativ din regiune.
‎Atenție la trepte!
‎Iată castelul pe care îl așteptați!
‎Veți auzi o poveste minunată
‎despre cel mai important ‎monument din regiune.
‎A venit toată lumea? Haideți repede!
‎Castelul Anavarza a fost ridicat ‎la finele secolului 12.
‎E situat pe o colină, ‎în partea de est a satului Dilekkaya,
‎în districtul Kozan.
‎Castelul a fost ridicat pentru a proteja…
‎I se mai spune și Castelul Șarpelui ‎sau Castelul Șahmaran.
‎Mami!
‎Mami! Unde te duci, mami?
‎Mami!
‎Opriți-vă! Nu! Opriți-vă!
‎- Încetați! ‎- Opriți-vă!
‎Arun, fata pe care am așteptat-o a sosit.
‎Șahsu.
‎Găsește-o și intră în mintea ei!
‎Se va teme. Ți se va opune.
‎N-o atinge! Doar cheam-o ‎și fă-o să vină aici!
‎E ora 09:25.
‎Iarăși m-am trezit ‎din cauza coșmarului cu șerpii.
‎Se pare că nu am umblat în somn.
‎Asta e bine.
‎Au trecut 30… 37 de ore ‎de când n-am mai luat medicamentele.
‎Tot nu-mi amintesc nimic ‎despre incendiu.
‎Nu știu dacă mi-am închipuit totul, ‎dacă am halucinat.
‎N-o să mai iau medicamente un timp. ‎Să vedem cum mă descurc.
‎Probabil că sufăr de stres posttraumatic ‎fiindcă sunt aici, e și normal.
‎Asta e tot pentru azi.
‎Mama trebuia să fi venit aici, nu eu.
‎Ce se petrece?
‎E cineva acasă?
‎Da?
‎Nu m-ai auzit, așa că…
‎Sunt surdă.
‎Înțeleg. Îmi cer scuze.
‎Vinzi lapte.
‎Nu știu dacă ne trebuie.
‎Nu e nimeni acasă.
‎O cratiță. Vrei o cratiță. Imediat.
‎Poftim!
‎Nu, eu nu beau lapte.
‎Nu trebuie să-l fierbem mai întâi?
‎E foarte bun!
‎Mă simt…
‎Mă simt cam amețită.
‎Sunt foarte amețită.
‎Nu înțeleg.
‎Acum mi-e bine.
‎Ce a fost asta?
‎Bună dimineața!
‎Am luat lapte mai devreme, ‎de la lăptăreasă.
‎Mă duc la universitate.
‎Ne vedem diseară.
‎Ai auzit ceva ‎despre incendiul de la bâlci?
‎Despre cineva ‎care a fost înconjurat de flăcări?
‎Bine.
‎Nu ai să-mi spui nimic?
‎Se spune că ești un om bun.
‎O ai alături pe nepoata ta uitată. ‎Nu ai nimic de spus?
‎Nu știu, poate că așa ești tu.
‎Nu vorbești niciodată?
‎Sau nu ești în largul tău ‎fiindcă am venit din senin să stau aici?
‎Dacă e așa, spune-mi și plec!
‎Mulțumesc.
‎„Poate că vom muri la sfârșitul ‎unei povești siropoase de dragoste.”
‎Didem Madak.
‎Îi citeai cartea.
‎Încerc să o luăm de la capăt, ‎dacă nu te-ai prins.
‎De ce?
‎Din politețe.
‎Bine.
‎M-am prezentat.
‎Acum e rândul tău.
‎Sunt Șahsu. Locuiesc la Istanbul.
‎Asistent universitar la Boğaziçi. ‎Psihologie. Îmi place apa.
‎La fel ca ție.
‎Deci o să ne întâlnim des la „locul tău”.
‎Fiindcă m-am mutat vizavi de casa ta.
‎Rămâi?
‎Ar fi o problemă?
‎Nu. Nu pentru mine.
‎Și oricum, de ce ar fi o problemă? ‎Pot face ce vreau, nu?
‎Exact.
‎Atunci, bun-venit!
‎Mulțumesc, Maran.
‎La revedere, Maran.
‎Știi cumva limba semnelor?
‎Un pic.
‎Așa ceva. Ce înseamnă?
‎Nu-ți face griji!
‎Soarta.
‎Se întâlnesc din nou.
‎Ce-ar fi să nu te mai zgâiești?
‎Care e problema?
‎Ți s-a micșorat creierul ‎de la căldură.
‎Ieri ne-a spus să stăm departe.
‎Bună dimineața, Maran!
‎Lapte cu banană?
‎N-o fac ca să-ți intru în voie.
‎Bea, te mai răcorești! ‎Fiindcă o să te înfierbânți.
‎De ce?
‎Lakmu e aici.
‎Întâi a fost focul.
‎Apoi, turiștii sărind în puț.
‎Crezi că e o coincidență?
‎Poate că da.
‎Poate că nu.
‎Incendiul îl mai înțeleg, ‎dar episodul cu puțul e suspicios.
‎Nu poate fi o coincidență, Maran.
‎Nu te minți singur!
‎Trebuie să ne gândim ‎la pașii noștri următori.
‎Am mușamalizat incidentul ‎de la Hıdırellez, dar de puț s-a aflat.
‎Trebuie să găsim o cale ‎de a-l reinterpreta.
‎O să mă ocup eu.
‎De ce să faceți una ca asta?
‎Să lăsăm lumea să ne bănuiască?
‎Oamenilor nu le pasă de adevăr, Maran.
‎Vor doar un dușman.
‎Cum puteți fi atât de siguri?
‎A luat foc trestia în Ağzıdelik.
‎În șapte locuri separate.
‎Ciudat cum lucrurile au luat-o razna ‎când a apărut ea.
‎De ce te mai îndoiești?
‎Întunericul se apropie, Maran.
‎Altă explicație nu e.
‎Ne trebuie un plan numaidecât.
‎Au remarcat că a venit.
‎Dacă nu acționăm primii, ‎Șahsu va fi următoarea țintă.
‎- Îți faci griji pentru Șahsu, nu? ‎- Da.
‎Cum ți-ai făcut și pentru mama?
‎Vă sfătuiesc s-o lăsați în pace.
‎Terminați cu prevestirile ‎și cu profețiile!
‎Lasă-l să plece!
‎Crezi că cealaltă se trezește? Nu știu…
‎Nu-i spune numele!
‎- Știi că nu e bine. ‎- În regulă.
‎Încă ceva.
‎Crezi că a remarcat-o pe Șahsu?
‎Oare vine după ea?
‎Nu ne amestecăm, Diba.
‎Nu ne putem implica.
‎- Maran trebuie să acționeze. ‎- Dar el nu acceptă.
‎Șahsu e în primejdie acum?
‎Cu toții suntem în primejdie, ‎nu doar Șahsu.
‎Cihan ne este asistent.
‎Ne va ajuta cu proiectul.
‎- Veți împărți biroul. E în regulă? ‎- Sigur. E pentru câteva luni.
‎Mersi încă o dată că rămâi, Șahsu.
‎Nu, eu vă mulțumesc.
‎- Doamnă, mă întrebam… ‎- Da?
‎Cică a fost un incendiu aseară la bâlci. ‎Nu e nimic online. Ați auzit ceva?
‎- Nu. De ce întrebi? ‎- Doar așa.
‎Cihan!
‎Dnă profesoară!
‎Scuze, nu v-am auzit.
‎Știu.
‎Șahsu. Cihan.
‎Veți colabora la proiect. ‎Șahsu, articolele sunt pe birou.
‎Citește-le, apoi le împărțim. Bine?
‎Sigur, doamnă.
‎De regulă, dau concerte pe bani.
‎Tu ai ascultat gratis.
‎Dar nu-i nimic.
‎Măi să fie! Ce-i de făcut?
‎Uite ce idee am!
‎Îți cânt și eu un cântec.
‎Serios?
‎Serios.
‎Închide ochii!
‎Pentru efect?
‎Sigur.
‎Haide!
‎Bine, atunci.
‎Ce? Ești prea timidă ca să cânți?
‎Vorbesc de unul singur, nu?
‎- Scuze! ‎- Încotro, glumeațo?
‎- Dau o tură. N-am văzut universitatea. ‎- Înțeleg.
‎Fac și pe ghidul contra cost, ‎dar prima zi e gratis.
‎Pe aici.
‎- Ai văzut știrile? ‎- Arată-mi!
‎Am văzut azi-dimineață.
‎Sper să vă placă!
‎Studenții mă îndrăgesc.
‎Asta e! Nu mă invidia!
‎Fii atent!
‎- Cică ar fi ritualul unei secte. ‎- Sectă? În Adana?
‎Să-ți arăt sălile de curs!
‎Uită-te și tu!
‎Aici sunt de obicei bobocii.
‎Dar folosim sala 102 dacă avem un film.
‎Proiectorul e acolo.
‎La ce se uită toți?
‎Oamenii și-au pierdut mințile.
‎N-ai auzit?
‎Ce să aud?
‎Lănțișorul!
‎Stăpâne, e putredă.
‎Nici n-a încolțit.
‎Stăpâne!
‎N-o să încolțească. Pierzi vremea.
‎Bine, atunci. Cum vrei tu.
‎Asta e!
‎Maran!
‎Am adus pământ nou. Încearcă!
‎Dar amestecă-l bine!
‎Bine, nea Davut.
‎Deunăzi…
‎tu ai adus-o pe Șahsu la mine acasă?
‎Nu.
‎Dar ați vorbit.
‎Fusesem la bâlci. ‎M-a întrebat dacă am văzut ceva.
‎Era un pic confuză. ‎Probabil din cauza căldurii.
‎- Bună! ‎- Bun-venit!
‎Mersi. Caut o femeie.
‎Are părul scurt și tatuaje pe o mână.
‎Da, vă rog!
‎Caut pe cineva ‎care vine lănțișoare cu Șahmaran.
‎E roșcovană ‎și are tatuaje henna pe mână.
‎A fost la bâlci.
‎Știți o astfel de persoană?
‎Nu, nu știu.
‎- Scuze! ‎- Dă-i drumul!
‎Ce naiba faci, băiete?
‎Nu strigați la el! Nu e vina lui.
‎Ne-am ciocnit din greșeală. Ești bine?
‎Nu-ți bate capul!
‎N-avem nevoie de ajutor de la tine.
‎Să mergem!
‎Ce?
‎Taxi!
‎Ce bou!
‎Ai rămas pe jos?
‎Bună ziua și ție!
‎Aici nu găsești taxiuri.
‎Te pot duce eu unde vrei.
‎Vii?
‎Bine, cum vrei tu.
‎Serios?
‎Ce s-a întâmplat? Parcă plecai.
‎- Lumea e mai bădărană pe aici? ‎- De ce zici asta?
‎M-am lovit de un puști din greșeală.
‎Cât pe ce să mă bată taică-său.
‎Înțeleg să fie îngrijorat pentru băiat.
‎Dar a zis ceva ciudat.
‎Ce anume?
‎A zis: „N-avem nevoie ‎de ajutor de la tine.”
‎Și nu vorbea în general.
‎Se referea la mine personal.
‎Nici măcar nu mă cunoaște. ‎De ce ar spune asta?
‎Am o idee. Te pot duce la gară.
‎E la zece minute.
‎- Gară? ‎- Da, la gară.
‎Dacă plecăm acum, ‎prinzi trenul de seară de Istanbul.
‎De ce tot încerci să scapi de mine?
‎De ce îmi spui întruna să plec?
‎Nea Davut mi-e drag.
‎- Nu vreau să fie trist. ‎- Ce are asta cu el?
‎Păi… M-a întrebat despre incendiu.
‎Și dacă eu te-am dus la el acasă.
‎Își face griji.
‎- Își face griji pentru mine? ‎- Da.
‎Până să fi venit aici, ‎nici nu știa că exist.
‎Și își face griji?
‎Uite ce e! Locul ăsta nu e pentru tine.
‎Cine ești, să decizi ‎dacă e sau nu pentru mine?
‎Cine ești tu?
‎De unde știi tu ce e pentru mine? ‎Faci pe masculul feroce.
‎Ce e pentru mine?
‎Spune-mi ceva ce știi despre mine!
‎Că ți-e teamă.
‎Doamne!
‎Acum trebuie să ud flori de mână.
‎Doamne, ai milă!
‎Atenție, Salih, să nu verși apa!
‎Ne-am rugat pentru ploaie ‎cu imamul Aykut. Sper să ajute.
‎Să ne rugăm s-o trimită înapoi?
‎- Ce tupeu pe ea, să se mute aici! ‎- De ce? E nepoata lui.
‎Sânge din sângele lui. De ce spui asta? ‎Poate că o să ajute.
‎La ce te holbezi, Salih?
‎În numele lui Allah cel milostiv!
‎Doamne!
‎Asta e cu lapte?
‎Da, te deranjează?
‎Pot doar lapte de bivoliță…
‎Da' lapte de găină nu vrei? ‎Ne scuzi, orășeanco!
‎La țară nu găsești de toate, știi?
‎- Chiar așa? ‎- Da.
‎Avem fasole verde, dacă vrei.
‎Sigur că da.
‎Stăpâne! Ai văzut sămânța ‎pe care ai plantat-o?
‎Mănâncă și taci, Salih!
‎Allah e mare.
‎A încolțit.
‎Ai plantat-o azi-dimineață.
‎Cum se poate asta?
‎Ce sămânță?
‎Despre ce sămânță vorbiți?
‎Cea adusă de tine.
‎Îți merge gura.
‎- De ce m-ai lovit? ‎- Fiindcă nu taci.
‎Acum e supărată.
‎O simt.
‎Nu te enerva! Nu mă amestec.
‎Sunt doar tristă.
‎Nu vreau să pățească ceva.
‎Dar și tu ești trist, Maran.
‎Și ești întruna singur.
‎Ești singur de când te știu.
‎Știu că nu crezi cum credem noi.
‎Dar nu știu…
‎Poate că voi doi v-ați potrivi.
‎E așa greu de crezut?
‎Vrei să știi cum se simte acum?
‎Nu se poate încrede în tine.
‎În nimeni.
‎Se gândește la mama ei.
‎Fără ea, e singură.
‎Singură-singurică.
‎Doar ea.
‎Profeția asta a ucis nenumărate femei.
‎Ele mor, Diba.
‎Mama mea…
‎Mama ei…
‎Se va întâmpla din nou.
‎Dacă ai putea,
‎ai salva-o?
‎Ce cauți aici?
‎Azi am fost bădăran.
‎Îmi cer scuze.
‎Nu-i nimic.
‎Am auzit că ți-ai pierdut mama.
‎Așa este.
‎Și eu la fel.
‎Tu cum faci față?
‎Nu am cunoscut-o.
‎A murit la nașterea mea.
‎Îmi pare rău.
‎Și mie.
‎Dar acum, o luăm de la capăt ‎de-adevăratelea.
‎Bike, termină-ți desenul! Ce faci?
‎Iarăși ai făcut-o!
‎Neastâmpărat-o!
‎Doamne, plouă!
‎Salih, vino afară!
‎- Plouă, Salih! Vino aici! ‎- Doamne, îți mulțumesc!
‎Allah s-a îndurat!
‎Să dansăm!
‎Orice s-ar spune, povestea asta a început ‎cu secole în urmă, prin trădare.
‎Răul a pus stăpânire pe ea.
‎Odată ce începe trădarea…
‎ea dăinuie toată viața unui om.
‎Fiindcă, atunci când ucizi, ‎acea persoană trăiește înlăuntrul tău.
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu