Det här är det viktigaste landmärket i regionen.
Se upp för trappsteget.
Det här slottet är det ni har väntat på.
Ni ska få höra den fantastiska historien om det viktigaste landmärket i regionen.
Är alla här? Skynda på!
Anavarza-slottet byggdes på sent 1100-tal.
Det är beläget på en höjd öster om byn Dilekkaya i Kozan-distriktet.
Slottet byggdes för att skydda…
Det är även känt som Ormslottet eller Şahmaranslottet.
Mamma!
Mamma! Vart ska du?
Mamma.
Nej! Stanna! Gör det inte!
-Stanna! -Stanna!
Arun, flickan vi har väntat på är här.
Şahsu. Hitta henne och ta dig in i hennes tankar.
Hon är rädd och gör motstånd.
Rör henne inte. Kalla på henne och få henne att komma hit.
Klockan är 09.25.
Jag vaknade av mardrömmen med ormar igen.
Jag verkar inte ha gått i sömnen. Det är bra.
Det har gått 30… 37 timmar sen jag slutade med medicinen.
Jag minns fortfarande inget om branden.
Jag vet inte om jag hittade på allt, om jag hallucinerade.
Jag ska sluta med medicinen ett tag och se hur det går.
Vistelsen här utlöste säkert posttraumatisk stress.
Det är väntat.
Det var allt för idag.
Mamma borde ha kommit hit, inte jag.
Vad är det nu?
Är det nån hemma?
Ja?
Du hörde mig inte, så jag…
Jag är döv.
Jaha. Förlåt.
Du säljer mjölk. Jag vet inte om vi behöver det.
Det är ingen hemma.
Du vill ha en gryta. Kommer strax.
Varsågod.
Nej, jag dricker inte mjölk.
Ska den inte kokas först?
Oj, vad gott!
Jag…
Jag känner mig lite yr.
Jag känner mig yr. Jag förstår inte.
Nu känns det bättre.
Vad hände?
God morgon.
Mjölkbudet var här förut.
Jag ska till universitetet. Vi ses ikväll.
Har du hört nåt om branden på festivalen?
Om nån som fastnade i lågorna?
Okej.
Har du inget att säga till mig?
Alla säger att du är en bra man. Jag är ditt förlorade barnbarn.
Har du inget alls att säga?
Det här kanske är ditt rätta jag.
Pratar du aldrig?
Eller är du illa till mods för att jag bor här?
Säg till i så fall, så ger jag mig av.
Tack.
"Vi kanske dör i slutet av en sliskig kärleksroman."
Didem Madak. Du läste hennes bok.
Jag försöker börja om, ifall du inte förstod det.
-Varför det? -Hövlighet.
Okej.
Jag presenterade mig. Din tur.
Jag heter Şahsu. Jag bor i Istanbul. Jag är forskarassistent på universitetet.
Jag gillar vatten.
Som du.
Så vi ses nog fler gånger på "ditt ställe".
För jag har flyttat in i grannhuset.
Ska du stanna?
Är det ett problem?
Nej. Inte för mig.
Varför skulle det vara ett problem? Jag gör väl som jag vill.
Exakt.
Välkommen.
Tack, Maran.
Hej då, Maran.
Förresten…
Kan du möjligtvis teckenspråk?
Lite.
Nåt sånt. Vad betyder det?
Strunta i det.
Ödet.
De träffades igen.
Måste du stirra så öppet?
Vad är problemet?
Din hjärna har skrumpnat av värmen. Han sa åt oss att inte lägga oss i.
God morgon, Maran! Bananmjölk?
Det är inte för att smöra.
Svalka dig lite.
Det kan du behöva.
Varför det?
Lakmu är här.
Först var det branden. Sen turisterna som hoppade ner i brunnen.
Tror du att det är en slump?
Kanske.
Kanske inte.
Jag kan förstå branden, men inte det där med brunnen.
Det kan inte vara en slump.
Du lurar dig själv.
Vi måste prata om nästa steg.
Vi tystade ner festivalincidenten, men det andra är redan ute.
Vi måste hitta ett sätt att vinkla det. Jag tar hand om det.
Varför det?
Ska folk få rikta misstankar mot oss?
Folk bryr sig inte om sanningen. De behöver bara en fiende.
Hur kan ni vara så säkra?
Vassen i bäcken i Ağzıdelik fattade eld.
Branden började på sju olika platser.
Allt fick spader när hon dök upp.
Varför ifrågasätter du det?
Mörkret är på väg, Maran.
Det är enda förklaringen.
Vi måste planera åtgärder omedelbart.
De vet att hon är här.
Om vi inte gör nåt, ger de sig på Şahsu härnäst.
Så du är orolig för Şahsu?
Ja.
Som du var för mamma?
Jag råder er att lämna henne i fred.
Glöm era omen och profetior.
Låt honom gå.
Är hon på väg att vakna? Jag vet inte…
Säg inte hennes namn.
-Vi ska inte göra det. -Okej.
Bara en sak till…
Vet hon att Şahsu är här? Tror du att hon kommer hit?
Vi ska inte lägga oss i det.
Vi får inte bli indragna. Det är Marans sak att agera.
Han accepterar det inte.
Är inte Şahsu i fara?
Vi är alla i fara, inte bara Şahsu.
Cihan är vår assistent.
Han ska hjälpa oss.
Ni får dela kontor. Går det bra?
-Visst. Det är bara några månader. -Tack igen för att du stannar.
Tack själv.
-Du, förresten… -Ja?
Det brann tydligen på festivalen. Jag hittar inget om det. Har du hört nåt?
-Nej. Hur så? -Inget särskilt.
Cihan.
Cihan!
Professorn.
Förlåt, jag hörde dig inte.
Jag märkte det.
Şahsu. Cihan. Ni ska arbeta ihop.
Texterna ligger där, Şahsu. Läs dem, så diskuterar vi dem sen.
Visst, professorn.
Jag brukar få betalt för konserter.
Du lyssnade gratis.
Men det gör inget.
Attans. Hur ska vi lösa det?
Vad sägs om det här?
Jag kan sjunga en sång för dig.
-Allvarligt? -Ja.
Blunda.
För mer effekt?
Visst.
Gör det.
Okej, då.
Vadå? Är du för blyg för att sjunga?
Jag pratar med mig själv, va?
-Ursäkta. -Vad gör du, din skojare?
-Ser mig omkring på universitetet. -Det fixar jag.
Jag kan bjuda på rundturen den här gången. Hitåt.
-Har du läst nyheterna? -Låt mig se.
Jag såg det i morse.
Hoppas att det smakar!
Studenterna älskar mig.
Det är bara att vänja sig.
Kolla. Det är tydligen en kult.
En kult? I Adana?
Du ska få se salarna.
Titta här.
Grundkurserna brukar hållas här.
Men vi använder 102:an när vi ska se en film.
Projektorn står där.
Vad tittar alla på?
Alla är som galna.
Har du inte hört det?
Vadå?
Halsbandet.
Chefen, det är ruttet. Det gror inte.
Chefen. Det gror inte. Det är bortkastad tid.
Okej. Som du vill. Så det ser ut…
Maran!
Här är ny jord. Ge det ett försök.
Men plöj igenom den ordentligt.
Tack.
Häromkvällen…
Var det du som tog Şahsu till mig?
Nej.
Men ni två pratade.
Jag var på festivalen. Hon frågade om jag hade sett nåt.
Hon var lite förvirrad. Säkert hettan.
-Hej. -Välkommen.
Tack. Jag söker en kvinna.
Hon har kort hår och tatueringar på handen.
Välkommen.
Hej. Jag letar efter nån som säljer Şahmaranhalsband.
Hon har rött hår och hennatatueringar på handen.
Hon var på festivalen.
Känner du nån sån?
Nej, det gör jag inte.
-Ursäkta. -Släpp!
Vad fan gör du? Va?
Skäll inte på honom. Det var inte hans fel.
Vi sprang in i varann. Gick det bra?
Låt bli.
Vi vill inte ha nån hjälp av dig.
Sätt fart nu.
Va?
Taxi!
Skitstövel…
-Har nån lämnat dig här? -Hej på dig också.
Här hittar du ingen taxi. Jag kan köra dig.
Kommer du?
Som du vill.
Men allvarligt…
Vad hände? Du skulle ju köra din väg.
-Är alla här lika oartiga? -Hur så?
Jag råkade springa in i en pojke förut.
Pappan såg ut att vilja slå ner mig.
Visst, han kanske blev orolig,
men det han sa var så konstigt.
Vadå?
Han sa: "Vi vill inte ha nån hjälp av dig."
Han var så specifik. Det var just min hjälp han inte ville ha.
Han känner mig inte ens. Varför sa han så?
Hör på. Jag kan köra dig till stationen.
Tio minuter bort.
-Stationen? -Ja.
Om vi åker nu, hinner du med kvällståget till Istanbul.
Varför försöker du bli av med mig? Du säger bara åt mig att ge mig av.
Jag bryr mig om Davut. Jag vill inte att han ska vara ledsen.
Vad har han med det att göra?
Alltså… Han frågade mig om branden. Om jag tog dig till honom.
Han är orolig för dig.
-För mig? -Ja.
Han visste inte ens att jag fanns! Vadå, orolig?
Hör på.
Du hör inte hemma här.
Vem är du att avgöra det?
Vad vet du om det? Va? Vilken machosak att dra till med.
Var hör jag hemma, då?
Säg en enda sak som du vet om mig.
Du är rädd.
Herregud. Nu måste jag vattna blommor för hand.
Gud, förbarma dig.
Försiktigt. Du spiller ut vattnet.
Vi bad om regn med imam Aykut idag. Hoppas att det hjälper.
Be om att hon ska åka hem.
-Tänk att hon flyttade in. -Vad menar du? Hon är hans barnbarn.
Hans kött och blod. Det kanske leder till nåt gott.
Vad stirrar du på, Salih?
Herregud!
Allsmäktige Gud!
Är det mjölk i det här?
Ja. Gör det nåt?
Jag tål bara buffelmjölk.
Eller fågelmjölk, kanske? Ursäkta då, storstadstjejen.
Allt finns inte att köpa i småbyar.
-Säger du det? -Ja.
Det finns bönor om du vill ha.
Gärna.
Chefen. Har du sett fröet du planterade?
Ät din mat, Salih.
Prisa Gud.
Det har grott.
Du planterade det i morse. Hur är det möjligt?
Vilket frö?
Vad pratar ni om?
Fröet du gav mig.
Håll tyst istället.
-Slå mig inte. -Lär dig att hålla tyst.
Hon är väldigt ledsen.
Jag känner det.
Jag ska inte lägga mig i.
Jag är bara ledsen.
Du vill inte att nåt ska hända henne.
Men du är också ledsen.
Och du är alltid ensam.
Du har varit ensam hela mitt liv.
Jag vet att du inte tror som vi.
Men jag vet inte…
Ni kanske skulle vara bra för varann.
Är det så otänkbart?
Ska jag kolla hur hon mår nu?
Hon kan inte lita på dig. Eller nån annan.
Hon tänker på sin mamma.
Hon är ensam utan henne.
Helt ensam.
Hon har ingen.
Profetian har dödat otaliga kvinnor.
De dör, Diba.
Min mamma…
Hennes mamma…
Det kommer hända igen.
Om du kunde…
Skulle du rädda henne då?
Vad gör du här?
Jag gick över gränsen förut. Förlåt.
Det gör inget.
Jag hörde att din mamma har dött.
Ja.
Min också.
Hur hanterar du det?
Jag kände henne aldrig. Hon dog när jag föddes.
Jag beklagar.
Jag också.
Men nu börjar vi om på riktigt.
Bike, rita färdigt nån gång. Vad gör du?
Du har gjort det igen.
Din lilla bråkmakare.
Herregud, det regnar!
Salih, kom ut!
-Det regnar, Salih! Kom ut! -Herregud! Tack och lov!
Gud visar oss sin nåd!
Nu dansar vi!
Den här historien började med ett svek för hundratals år sen.
Ondskan har satt sina spår.
Och när sveket väl har börjat…
…varar den livet ut.
För om man dödar nån, tvingas den leva inuti en.
Undertexter: Love Waurio