Godmorgen.
Der skete ikke noget.
Ikke det?
-Dit værelse er fint. -Lyv ikke.
Jeg har ikke ordnet det, for jeg bliver ikke længe.
Gør du ikke?
Hvorfor drak du så meget i går?
Hvad er der galt?
Jeg så noget på uni.
Men det var ikke ægte.
Ved du, hvad der er ægte?
Min morfar,
mig,
min mor…
Vi er allesammen…
…skøre.
Det samme kunne jeg sige.
Du er ikke skør.
Heller ikke din morfar.
Men han kan blive morder, hvis han ser mig her.
Har du det godt?
Ja.
Måske ses vi?
Vent lidt.
Hvordan stoppede vi?
-Hvad? -I går aftes.
Vi lod ikke til at ville stoppe. Hvordan stoppede vi?
Du var meget fuld.
Og?
Det var jeg ikke.
Tak.
SHAHMARAN
-Nå? -Nå hvad?
Siger vi intet til Maran?
Siger hvad?
"Siger hvad?"
Shahsu blev jo fanget i går.
Skal vi spise morgenmad, som om intet er sket?
Hvad skal vi ellers gøre?
Fortælle ham det.
Vi har beviser. Videoen vil overbevise ham.
Så simpelt er det ikke, Diba.
Beviser får ikke folk til at tro eller holde op med at tro noget.
Hvorfor ikke?
Når folk først tro på noget,
kan de ikke omvendes selv med modbeviser,
tal eller detaljerede forklaringer.
Mennesker fraviger ikke let deres tro.
Maran er ikke menneske.
Halvt menneske.
Lad ham være. Han har ret.
Jeres bevis overbeviser ikke Maran.
Han vil sige: "Der er en forklaring." I kender ham.
Hvad skal vi så gøre?
Når de kom ind på uni, kan de vel også komme ind hos hende?
Det gør jeg selvfølgelig noget ved.
Lakmu.
Jeg har nyt. Vi må tale sammen straks.
Halløj!
Hvad skete der? Du er den mest ivrige i familien.
Du ønskede, han blev forelsket, og de kyssede. Hvad ønsker du mere?
De gik ind, så vi ikke kunne se resten.
Hav dog lidt tiltro til Maran!
Vi får jo altid det, vi vil have.
En bid rotte?
Ad!
Du er klam, søs.
Jeg tager på uni.
Huset er blevet humørforladt.
Jeg vil gerne male mit værelse.
Og måske reparere nogle ting.
Så jeg kan slå mig ned.
Jeg kunne godt bruge lidt hjælp.
Altså…
Hvis du har tid.
Det har jeg.
Abonnenten kan ikke kontaktes i øjeblikket.
Hvor er Shahsu?
Og goddag til dig.
Jeg kan ikke få kontakt. Ved du, hvor hun er?
Kan du ikke få kontakt?
Jeg troede, du holdt øje med hende her på universitetet.
Flyt dig.
Hun kommer nok ikke i dag.
Hvorfor ikke?
Hun tilbragte natten sammen med min bror.
Tryk ikke hårdt.
-Hvad? -Så sprøjter det dig i ansigtet.
Skal jeg gøre sådan?
Ja.
Hvad sker der, hvis du ikke binder dig fast?
Uønskede ting.
Det begyndte for mig, da jeg var fem.
Søvngængeriet.
Vi var på skovtur.
Jeg legede ved vandet.
En slange bed mig.
Det skræmte mig meget.
Vi tog til alle mulige læger.
Det sagde, jeg led af PTSD.
Sådan startede det.
Mareridt, hallucinationer, angstanfald…
Hvor længe har du lidt af det?
Så længe jeg kan huske.
Åbn spanden.
Min mor tog mig med til rigtig mange læger.
Jeg fik medicin og terapi. Jeg hadede at gå til lægen.
Jeg svarede hende med tavshed.
Hun vidste, hvordan hun gjorde det godt igen.
Efter hvert lægebesøg
tog hun mig med på konditori.
-Vi har mastiks… -Mastiks-is.
Det elskede hun.
Hvor længe kan du tie stille?
Det vil du ikke vide.
Okay, jeg giver op.
Siger du, hvad der skete i går?
Næh.
Se på mig. Hallo.
Du taler ikke til Diba. Jeg spørger, hvad der skete med dig.
Hvad er der sket med dit hjerte?
Jeg vil vide det.
Jeg ønsker det ikke.
Men jeg kan ikke lade være.
Jeg kan ikke stå imod.
Hvorfor var du så hos hende?
Ved du hvad?
Hallo! Jeg taler til dig som din storesøster. Lyt til mig.
Intet er sikkert her i livet.
Jeg mener ikke profetien, men helt generelt.
Intet er sikkert.
Vi ved ikke, hvor vi vil finde lykken.
Du sagde det selv.
Hun er alene og bange.
Måske er det bedste for hende, hvis hun forelsker sig i dig.
Hvad med det her?
Glem alt om den udvalgte. Bare ignorer alt det.
Shahsu er bare vores nabos barnebarn, okay?
Hun har intet med os at gøre. Hun er bare en pige.
Hvad gør du så?
Maran!
Gør bare, hvad I har lyst til.
Jeg smutter.
Maran!
Hej.
Du er Shahsu, ikke?
Jo.
Jeg hedder Hare. Marans elskerinde.
-Hare. -Ja?
Vil du ikke godt gå?
Min storesøster.
Jeg kan komme senere, hvis I har travlt.
Jeg skulle til at gå.
Rart at møde dig.
I lige måde.
Skal du ikke undervise i dag?
Jeg er for glad til at undervise i dag.
Hvad laver du her?
Magi eller hvad?
Nej.
Jeg specialiserer i dufte. Sagde jeg ikke det?
Nej. Jeg troede, I havde en familievirksomhed.
Det har vi, men den interesserer mig ikke.
Må jeg komme ind?
Værsgo.
Har du lavet den?
Det gør du rigtig godt.
Jeg lavede den til dig, men fik ikke givet dig den.
Er den til mig?
Hvordan skal jeg nu virke uimponeret?
Kender du alle duftene udenad?
Jeg tror ikke rigtig på det, men…
Test mig.
Okay.
Luk øjnene.
Okay.
Silkerosentræ.
Fresia.
En snert lavendel.
Godt.
En mere.
Stokroser, naturligvis.
Vanilje.
Patchouli.
En mere.
Pæon.
Kanel.
Sandeltræ?
Nej, vent. Cedertræ.
Flot. Det er rigtigt.
En sidste.
Kaprifolium.
Appelsin.
Sølvblad.
Fare.
Rose.
Rosen er ikke en almindelig blomst. Ikke alle ved det.
Ved hvad?
Den vil gerne høre til…
Høre til der, hvor den blev født og er.
Flyttes den, føles det, som om den er i en anden verden.
Som om den er den eneste af sin art.
Helt alene i verden.
Livet passerer forbi rosen.
Alle andre blomster trives og blomstrer.
Men rosen kan ikke.
Det er der en grund til.
Kontakt.
-Kontakt? -Kontakt. Roser nyder at have kontakt.
Den må røre noget.
Den behøver kun én ting.
Hvad?
Kom. Lad mig vise dig noget.
Nu om dage har vi så meget viden,
men vi lader til at mangle balance.
Vi hersker over naturen, former den,
tager den og udnytter den, som vi vil.
Uden kontakt. Uforenelige.
Hårde ved naturen. Fremmede for den. Uden kontakt.
Som en sønderknust rose.
Hvorfor kaldte du mig farlig?
Du lugter, som om du kan bringe balancen i fare.
Hvad skal det betyde?
Det ved jeg heller ikke.
Måske gør jeg, men ønsker det ikke.
Øjeblik.
Jeg er straks tilbage, okay?
Hey!
Mirac?
Mirac!
-Hvad laver du? -Beskytter vores slags!
Hvad taler du om? Hvad ønsker I af Shahsu?
Menneskets regeringstid er forbi!
De har ødelagt verden og gjort den til lort!
Du er den største og helligste leder, så sig mig,
om vi ikke har ret? Vi er stærkere!
Fuck profetien!
Vi vil have vores andel! Nu er det nok!
Jeg vidste, det ville ske, men ikke at det skete så hurtigt.
Det bringer os i stor fare, når vi er så tæt på målet.
Vi kender ikke deres taktik eller planer.
De har kunnet infiltrere os.
Har du fundet ud af mere?
Nej. Shahsu var der, så jeg kunne ikke spørge mere.
Jeg låste ham bare inde.
Jeg taler med ham. Hvor er han?
Det gør jeg selv. Bare rolig.
Hvordan overså du det, Lakmu? Bemærkede du ikke oprøret?
Hvorfor bemærkede du det ikke?
Hvad?
Tænkte du aldrig over det, Ural?
Vi tror fortsat på en profeti
og venter på, at vores shah vender tilbage.
En hel art…
…der bare skjuler sig.
Tror du, de har ret?
Forstår du, at Shahsu er i fare?
Deres metode er forkert. Det er jeg enig med dig i.
Deres synd er utilgivelig.
Jeg straffer selv Mirac og alle andre involverede.
Okay.
Men tænk over det.
Skal vi stadig skjule os for at kunne leve blandt mennesker?
Vi skjuler os ikke. Varslerne er begyndt.
Vi venter på, at profetien opfyldes. Hav tålmodighed!
"Vær tålmodig"?
Ingen ved, om det er godt.
Jeg ved kun, verden er forandret.
Mennesket har ikke fuld kontrol mere. For mange forpassede chancer.
Lad os komme derud.
Lad os vise dem vores styrke. Råbe dem ind i ansigtet:
"Vi er her sgu også! Verden er ikke kun jeres!"
-Lad os glemme profetien… -Hold nu op.
Verden tilhører ingen.
Vi vil bare genoprette balancen.
Jeg vil altid være loyal over for dig.
Du ved, jeg altid vil gøre, hvad du siger,
men jeg kan ikke ignorere, hvad de andre tænker.
Jeg ved ikke, om profetien giver os den balance, vi ønsker.
Jeg er af og til i tvivl.
Om hvad?
Hvad det sande forræderi er.
At beskytte en undsagt art,
eller at vente på en profeti, der ikke er gået i opfyldelse i hundrede år?
Jeg kan ikke altid overbevise vores undersåtter længere.
Det er min første og sidste advarsel, Lakmu!
Du er vores talsmand.
Gør du ikke dit arbejde, bliver du erstattet.
Hvad taler I om? Hvad handler det om?
Forstår I, at I taler om nogens liv?
En kvindes liv.
Det bliver altså…
Jeg er træt af profetien.
Hvem er du?
Cihan.
Shahsu.
Det er okay. Det er en ven fra uni.
Du besvarede ikke opkald eller sms'er.
Tutku ønsker indekset i morgen tidlig.
Er du okay?
Ja, jeg er vant til at blive truet med et gevær.
Jeg var rædselsslagen.
Beklager. Han troede nok, du var en tyv.
Det er lige meget. Du skylder mig en tjeneste nu.
Gør jeg det?
Fint. Jeg opfylder et ønske. Sig frem, så opfylder jeg det nu.
Tag ikke afstand fra mig.
Du var ukontaktbar efter det på uni.
Du har ret. Der skete nogle ting herhjemme.
Jeg hjalp dig ikke med projektet.
Fuck projektet.
Jeg var bekymret for dig.
Jeg mener det.
Du kender ikke området eller lokalbefolkningen.
Du kunne blive forvirret.
Før du træffer en vigtig beslutning…
…beder jeg dig tale med mig først.
Jeg vil hjælpe dig.
Hvad mener du med "Før du træffer en vigtig beslutning"?
Det kan være hvad som helst.
Der må bare ikke ske dig noget.
Det er pænt af dig, Cihan.
Tak.
Men bare rolig, jeg har det fint.
Du behøver ikke at beskytte mig.
Jeg kan klare mig selv.
Men det lover jeg.
Jeg taler med dig fra nu af.
Jeg tager ikke afstand.
Okay?
Ja tak.
Er alt okay nu, så?
Kan man være vred på dig?
Nå. Værsgo.
Tak.
-Vi ses på uni. -Det gør vi.
Cihan.
Far.
Da Ural ringede til dig, ville jeg se til Shahsu.
Hvis hun nu var i fare.
-Gør du det igen, Cihan? -Far…
Hvad har jeg lært dig?
Fortæl mig det.
Jeg vil ikke kæmpe forgæves kampe.
For første gang i mit liv…
…er jeg ikke bange.
Jeg føler, jeg er på rette sted.
For første gang.
Derfor er det her min sidste optagelse.
Mennesker ser ikke det, der er lige foran dem.
De kender ikke sig selv.
Og dog gav vi dem magten over hele verden.
Hvad ønsker I af Shahsu?
Vi ønsker ikke pigen.
Vi er trætte af at vente på en frelser. Vi vil ikke have profetien.
Det vil jeg heller ikke, tro det eller ej.
Det ved vi godt.
-Gør I? -Ja.
Vi ved alt om dig.
Men du kender ikke os.
Hvornår var du sidst i Mar-området?
Mar-folk er alene i denne verden.
Vi er fattige. Undsagt.
Vi blev bare bedt om at vente.
"Ødelæg ikke balancen mellem mennesker og Mar-folk."
Vi tav og håbede, vores shah ville komme og redde os en dag.
Vi ventede.
Vi vil ikke vente længere.
Shahmaran skal ikke komme.
Vi ønsker den anden.
Den mørke.
Fuck balancen.
Vi har brug for kaos nu.
Godt, du ikke er som din far.
Du stiller spørgsmål. Du gør ikke noget, du ikke tror på.
Men en dag vil de spørge dig:
"Hvad har du gjort?
Ventede du bare i dit elfenbenstårn?"
Ingen tænker på os.
Du har ret.
Du har ret i det hele.
Men Shahsu er uskyldig.
Ingen må røre hende.
Du kan stoppe os, men hvordan vil du stoppe hende?
I kan end ikke sige hendes navn.
Ja, vi gør, hvad vi kan.
Men hun…
…er altid et skridt foran os.
Shahsu.
Pis!
Vær ikke fjollet.
Nej, det er en drøm. Det er ikke virkeligt.
Arun.
Før hende til mig.
Hare!
Diba!
Hare!
Diba!
-Bike! -Jeg er her.
Forsigtig.
-Er vandet klar? -Ja.
-Har du suget giften ud? -Ja.
Det efterlader et mærke. Hun vil få skæl.
Ikke, hvis vi skynder os.
Vær forsigtige.
Hvad skete der?
Jeg svømmede i søen før solopgang og hørte dig skrige.
En slange bed dig.
Bliv liggende. Hvil dig.
Hvordan kom jeg derhen?
Hvad skete der?
Gik jeg i søvne igen?
Går du altid i søvne?
Det er noget siden nu.
Bare rolig. Alt er fint nu.
Lad mig se.
Slangebid er almindelige her.
De kommer ud på grund af varmen.
Min far gav dig en modgift.
Du sov roligt.
Så ingen andre mig sådan?
Ingen så dig. Kun min far.
Jeg kan intet huske.
Vil du på hospitalet?
Nej. Jeg har det fint.
Er du sikker?
Vil du altid redde mig?
Fra slanger og alt muligt.
Det er min opgave.
Tak.
Jeg bør gå.
Jeg tager et bad og samler mig.
Jeg ringer senere.
Hun gik ikke amok og skreg i vilden sky.
Hun kan vist ikke huske det.
Det var tæt på.
Jeg tog fejl.
Maran fortæller mig ikke sandheden.
Tekster af: Pia C. Hvid