Dobro jutro.
Ništa nije bilo.
Ne?
-Soba ti je lijepa. -Ne laži.
Nisam je sredila jer ne ostajem dugo.
Ne?
Zašto si sinoć toliko pila?
Što ne valja?
Nešto sam vidjela na faksu.
Ali nije bilo stvarno.
Znaš što je stvarno?
Moj djed.
Ja.
Moja mama.
Svi smo…
ludi.
To sam ti i ja mogao reći.
Nisi luda.
Nije ni tvoj djed.
Ali možda postane ubojica ako me vidi ovdje.
Jesi li dobro?
Jesam.
Vidimo se opet?
Čekaj malo.
Kako smo stali?
-Što? -Sinoć.
Činilo se da nećemo prestati. Kako smo prestali?
Bila si jako pijana.
Pa?
Ja nisam.
Hvala ti.
ŠAHMARAN
-Onda? -Što?
Nećemo reći Maranu?
Što to?
Što, pitaš?
Sjećaš se što je bilo sa Šahsu? Trebamo jesti kao da ništa nije bilo?
Što bismo trebali?
Zašto mu ne kažemo?
Imamo dokaz. Vjerovat će kad vidi snimku.
Vjerovanja nisu tako jednostavna.
Dokaz nije dovoljan da netko počne ili prestane vjerovati.
Zašto?
Kad ljudi u nešto vjeruju,
ne možeš ih razuvjeriti ni protudokazom,
podacima ni objašnjavanjem svega.
Ljudi se ne odriču lako uvjerenja.
Ali Maran nije čovjek.
Polučovjek je.
Pustite ga, ima pravo.
Vaš dokaz neće uvjeriti Marana.
Reći će da sigurno postoji objašnjenje.
Što ćemo onda?
Ako su ušli na faks, kako znamo da neće i u kuću?
Poduzet ću nešto, naravno.
Lakmu.
Imam novost, moramo razgovarati.
Hej.
Što je bilo?
Ti si najviše od svih nas htjela da se zaljubi.
I poljubili su se. Što još želiš?
Ali ušli su i ostalo nismo vidjele.
Vjeruj malo u Marana.
Uvijek dobijemo što želimo, djevojko.
Malo glodavca?
Fuj!
Odurna si, sestro.
Idem na faks.
Nema više humora u ovoj kući.
Želim obojiti sobu.
I možda ponešto popraviti.
Da mi bude ugodno.
Dobro bi mi došla pomoć.
Mislim,
ako nemaš drugog posla.
Nemam.
Osoba koju ste nazvali je nedostupna.
Gdje je Šahsu?
Bok i tebi.
Ne mogu je dobiti. Znaš gdje je?
Ne možeš je dobiti?
Što je bilo? Nisi li odgovoran za nju ovdje?
Miči se.
Mislim da danas neće doći.
Zašto?
Jer je noć provela s mojim bratom.
Ne pritišći.
-Što? -Poprskat ćeš si lice.
Ovako?
Da.
Što bude ako se ne vežeš?
Svašta što ne želim.
Ja sam počela s pet godina.
Mjesečariti.
Bili smo na izletu.
Igrala sam se kraj vode.
Ugrizla me zmija.
Jako sam se prestrašila.
Išli smo doktorima i sve.
Rekli su da imam PTSP.
Onda je sve počelo.
Noćne more, halucinacije, panični napadaji.
Otkad je tebi tako?
Otkad znam za sebe.
Otvori onu kantu.
Mama me vodila liječnicima.
Lijekovi, terapije.
Mrzila sam ići doktoru.
Ljutila sam se na mamu.
Ali znala se iskupiti.
Nakon svakog doktora
odvela me u slastičarnicu.
-Na sladoled… -Od mastiksa.
Najviše ga je voljela.
Koliko dugo možeš šutjeti?
Ne želiš znati.
Dobro, odustajem.
Reći ćeš mi što je sinoć bilo?
Neću.
Pogledaj me. Hej.
Nisam ti ja Diba.
Pitam što je bilo s tobom.
Što je bilo s tvojim srcem?
Želim znati, reci.
Ne želim to.
Ali ne mogu se zaustaviti.
Ne mogu se oduprijeti.
Zašto si onda bio s njom?
Znaš što?
Govorim ti kao starija sestra. Slušaj me.
Mi nemamo pojma o životu.
Ne mislim na proročanstvo. Mislim općenito.
Ništa ne znamo.
Ne znamo gdje ćemo u životu naći sreću.
Sam si rekao.
Sama je i uplašena.
Možda će zaljubljivanje u tebe biti nešto najbolje što joj se dogodilo.
Što kažeš na to?
Zaboravi to da ste izabrani. Jednostavno zaboravi.
Šahsu je unuka tvoga susjeda i gotovo.
Nema nikakve veze s nama, obična je djevojka.
Što bi učinio?
Marane!
Idi, radite što god želite.
Ja odlazim.
Marane?
Pozdrav.
Šahsu, je li?
Da.
Ja sam Hare, Maranova draga.
Hare.
Idi.
Starija sestra.
Mogu doći poslije ako ste zauzeti.
Baš sam bila na odlasku.
Drago mi je.
I meni.
Nemaš predavanja danas?
Prevesela sam za fakultet.
Što to radiš ovdje?
Čarolije?
Ne.
Stručnjak sam za mirise. Nisam ti rekao?
Ne. Mislila sam da imate obiteljsku tvrtku.
Imamo, ali to me ne zanima.
Smijem ući?
Izvoli.
Ti si to napravio?
Sjajno ti to ide.
Za tebe sam taj napravio. Ali nisam ti ga stigao dati.
Za mene?
Kako da sad glumim da nisam zadivljena?
Znaš sve mirise ovdje napamet?
Ne vjerujem ti, ali…
Testiraj me.
Dobro.
Zatvori oči.
Dobro.
Svileni bagrem.
Frezija.
Srednje note lavande.
Dobro.
Još jedan.
Alcea, naravno.
Vanilija.
Pačuli?
Još jedan.
Božur.
Cimet.
Sandalovina?
Ne, čekaj. Cedar.
Bravo, sve znaš.
I posljednji.
Kozja krv.
Naranča.
Srebrna vrba.
Opasnost.
Ruža.
Ruža nije običan cvijet.
Ne znaju to svi.
Što to?
Voli pripadati…
Pripadati mjestu s kojeg potječe.
Kad je nekamo odneseš, osjeća se kao u drugom svijetu.
Kao da nema nikog svog.
Kao da je sama na svijetu.
Život prolazi kraj te ruže.
Sve drugo cvijeće raste i cvate.
Ali ruža ne može.
Razlog je jedan jedini.
Kontakt.
-Kontakt? -Kontakt. Ruža voli kontakt.
Mora nešto dodirivati.
Zapravo treba samo jedno.
Što?
Dođi, nešto ću ti pokazati.
Danas toliko toga znamo.
Ali kao da nemamo ravnotežu.
Vladamo prirodom, oblikujemo je.
Uzimamo je, iskorištavamo kako nam odgovara.
Nepovezani smo, nekompatibilni.
Grubi smo s prirodom, strani smo joj. Nismo u kontaktu.
Poput ruže slomljena srca.
Zašto si rekao da sam opasna?
Jer mirišeš kao da možeš ugroziti tu ravnotežu.
Što to znači?
Ni ja ne znam.
Ili možda znam, ali ne želim znati.
Pričekaj malo.
Odmah se vraćam, dobro?
Hej!
Miraç?
Miraç!
-Što radiš? -Štitim našu vrstu!
O čemu ti? Što hoćeš od Šahsu?
Završila je ljudska vladavina!
Upropastili su svijet!
Ti si naš najveći i najsvetiji vođa, reci.
Nemamo li pravo na to? Jači smo!
Jebeš prokletstvo!
Želimo svoj dio! Dosta je bilo, kvragu!
Znao sam da to slijedi, ali ne da slijedi tako brzo.
To je za nas velika opasnost kad smo tako blizu uspjeha.
Ne znamo kako operiraju ni što planiraju.
Infiltrirali su se među nas.
Jesi li još što doznao?
Nisam. Šahsu je bila sa mnom, nisam mogao riskirati.
Zatvorio sam ga.
Gdje je? Idem k njemu.
Ja ću razgovarati s njim. Mogu.
Kako ti je to promaklo, Lakmu? Nisi primijetio pobunu?
Kako ti nisi vidio?
Što?
Nikad na to nisi pomislio?
Vjerujemo u proročanstvo.
Čekamo da se vrati naš šah.
Cijela rasa.
Skriva se.
Misliš da imaju pravo?
Shvaćaš li da je Šahsu u opasnosti?
Imaju pogrešnu metodu. Tu ću se složiti.
Neoprostiv grijeh.
Osobno ću kazniti Miraça i ostale.
U redu.
Ali razmislite.
Moramo li se i dalje skrivati da možemo živjeti s ljudima?
Ne skrivamo se.
Predznaci su počeli.
Čekamo da se proročanstvo ispuni. Strpljenja!
Strpljenja?
Nitko ne zna što je dobro, što zlo.
Znam samo da je svijet drukčiji. Ljudi nisu više jedini vladari.
Previše su puta pogriješili.
Izađimo u svijet.
Pokažimo svoju moć.
Zaurlajmo im u lice.
„I mi postojimo, kvragu! Svijet nije samo vaš.”
-Zaboravimo proročanstvo. -Hej, dosta.
Svijet nije ničiji.
Samo želimo vratiti ravnotežu.
Zauvijek ću ti biti odan.
Znaš da ću uvijek činiti što kažeš.
Ali ne mogu ignorirati mišljenja drugih.
Nisam siguran da će proročanstvo donijeti ravnotežu koju želimo.
Iskreno, katkad se pitam.
Što?
Što je istinska izdaja?
Štititi potpuno iznevjerenu rasu?
Ili čekati staro proročanstvo koje se cijelo stoljeće nije ispunilo?
Ne mogu više svaki put uvjeriti podanike.
Ovo ti je prvo i posljednje upozorenje!
Naš si glasnogovornik.
Ne budeš li radio svoj posao, zamijenit ću te.
O čemu vi? O čemu se radi?
Shvaćate li da govorimo o nečijem životu?
Još jedne žene.
Opet će to biti…
Prokleto proročanstvo.
Tko si ti?
Cihane.
Šahsu.
To mi je prijatelj s faksa.
Nisi se javljala na pozive i poruke.
Profesorica Tutku sutra želi kazalo.
Jesi li dobro?
Da, svaki mi dan prijete puškom.
Umro sam od straha.
Oprosti, valjda je mislio da je provalnik.
Baš me briga, sad si mi dužna.
Je li?
Dobro. Imaš jednu želju.
Reci, odmah ću je ispuniti.
Ne drži distancu.
Poslije onoga nisam mogao doći do tebe.
Imaš pravo. Nešto se događalo kod kuće.
Nisam ti pomogla oko projekta.
Boli me za projekt.
Brinuo sam se za tebe.
Ozbiljno ti kažem.
Ne poznaješ mjesto, mještane.
Možeš se zbuniti.
Prije ikakvih važnih odluka…
Ne znam, razgovaraj prvo sa mnom.
Pomoći ću ti.
Kako to misliš, prije važnih odluka?
Bilo kakvih.
Ne želim da ti se što dogodi.
Jako si drag.
Hvala ti.
Ali ne brini se, dobro sam.
Ne moraš me štititi.
Znam se brinuti za sebe.
Ali obećavam ti.
Odsad ću razgovarati s tobom.
Neću držati distancu.
Dobro?
Molim te.
Sad je sve u redu?
Ljuti li se itko na tebe?
No, evo.
Hvala.
-Vidimo se na faksu. -Da.
Cihane.
Tata.
Kad te Ural zvao, htio sam vidjeti kako je Šahsu.
Da nije u opasnosti.
-Opet to radiš? -Tata.
Što sam te naučio?
Reci.
Reci mi.
Neću se boriti ako ne mogu pobijediti.
Prvi put u životu…
ne bojim se.
Osjećam da sam na pravome mjestu.
Prvi put.
Zato je ovo posljednja snimka.
Ljudi ne vide ni što im je pred nosom.
Ne poznaju sebe.
A mi smo im prepustili cijeli svijet.
Što želite od Šahsu?
Ne želimo tu djevojku.
Dosta nam je čekanja spasitelja.
Ne želimo proročanstvo.
Vjerovao ili ne, ni ja ga ne želim.
To znamo.
-Da? -Da.
Znamo sve o tebi.
Ali ti ne znaš za nas.
Kad si zadnji put bio među Marima?
Mari su potpuno sami na svijetu.
Siromašni smo, napušteni.
Rekli su nam da čekamo sa strane.
„Ne upropaštavajte poredak između Mara i ljudi.”
Šutjeli smo, u nadi da će nas jednoga dana naš šah spasiti.
Čekali smo.
Ali nećemo više čekati.
Ne želimo Šahmaran.
Želimo ono drugo.
Onu tamu.
Jebeš poredak.
Sada trebamo kaos.
Odlično je da nisi poput oca.
Sve preispituješ. Ne činiš ono u što ne vjeruješ.
No jednog dana će te pitati.
„Što si učinio?
Samo si čekao u svome dvorcu?”
Nitko ne misli na nas.
Imaš pravo.
Sve što kažeš je istina.
Ali Šahsu je nevina.
Ne dam da je taknete.
Nas možete spriječiti, ali kako ćete nju?
Ne možete ni izgovoriti njezino ime.
Da, mi radimo što možemo.
Ali ona je
uvijek korak ispred nas.
Šahsu.
Jebemti!
Pričinjava ti se, ovo se ne događa.
Ne, ovo je san. Nije stvarnost.
Arune.
Dovedi mi je.
Hare!
Diba!
Hare!
Diba!
-Bike! -Evo me.
Polako.
-Je li voda spremna? -Da.
-Jesi li isisao otrov? -Jesam.
Ostat će ožiljak. Dobit će ljuske na koži.
Neće ako se požurimo.
Oprezno.
Što je bilo?
Otišao sam na jezero prije zore i čuo tvoj vrisak.
Zmija te ugrizla.
Ne ustaj, odmaraj se.
Kako sam došla na jezero?
Što je bilo?
Opet sam mjesečarila?
Uvijek mjesečariš?
Već dugo nisam.
Ne brini se, sada je sve u redu.
Da vidim.
Ovdje su zmijski ugrizi česti.
Izlaze zbog vrućine.
Ali tata ti je dao protuotrov.
Spavala si čvrsto.
Nitko me drugi nije vidio?
Nitko, samo moj tata.
Ničega se ne sjećam.
Želiš li u bolnicu?
Ne, dobro sam.
Sigurno?
Uvijek ćeš me spašavati?
Od zmija i svega.
Ja spašavam.
Hvala ti.
Moram ići.
Idem se istuširati i sabrati.
Nazvat ću te.
Nije poludjela i vrištala.
Čini se da se ne sjeća.
To je bilo blizu.
Pogriješila sam.
Maran mi ne govori istinu.
Prijevod titlova: Vida Živković