ŠAHMARAN
ZÁHADNÝ INCIDENT V ADANĚ
To je další znamení.
Co jiného by to bylo?
Žádné známky onemocnění. Žádné kousance ani zranění.
Prostě náhle zemřely.
Já vím, co dělat.
Maran?
Maran je teď příliš slabý, aby něco udělal.
V jaké je fázi?
V té nejtěžší.
Má 41 stupňů.
Postarala ses o Šahsu?
Zapomněla jsem! Hned jí napíšu.
Tak běž.
MARAN: JSEM NA PÁR DNÍ PRACOVNĚ PRYČ.
BUDU TOHO MÍT HODNĚ. ALE JAKMILE BUDEŠ POTŘEBOVAT, PŘIJDU.
Salihu!
Medine!
- Úplně jsem na tebe zapomněla! - Salihu!
Promiň.
Kdy jste se vrátili z hor?
Jeli jste do hor.
Ne…
Mluvíš o Medine?
Já jsem Šahsu.
Tak…
Mám práci na zahradě.
Co Maran?
Co bude se Šahsu?
Muži ji sledují, ale někdo musí k ní.
Maran nikam nemůže. Potřebuje víc času.
Musí na ni dohlédnout někdo jiný.
Cihan?
Dobře.
To se Maranovi nebude líbit.
Kam jdeš?
Chci trochu změnu. Oznámkuju seminárky v kavárně.
Beze mě?
Ani náhodou. Naskoč.
Teď jsi přijel. Půjdu sama. To je dobrý.
Neblázni.
Kolem dokola tu nic není.
Jako žena nemůžeš jít sama.
- Ale? - Naskoč.
Čím tě přesvědčím?
Když se nechám zastřelit od tvého dědy?
Tak nasedni.
Dej to sem.
Cihane.
Maranovi nepatří všechno.
Přiveď nám ji.
To si sedneme tady?
Tohle je skutečná Adana.
Můžeš pozorovat okolí.
Jaké práce známkuješ?
Seminárky o Šahmaran.
Nepovedly se?
Ne, povedly.
Odvedli skvělou práci.
Šahmaran je zabita kvůli lásce.
Myslím, že muž, kterého miluje, prozradí, kde se nachází.
Ale jako královna hadů
s posledním výdechem před smrtí daruje svému vyvolenému svou moudrost.
A studenti to naprosto výborně komentují.
„Láska si žádá oběti“ a podobný kecy.
A není to pravda?
Proč bychom se pořád musely obětovat?
Proč se ženy ve všech těch příbězích a mýtech musí obětovat? Vážně musíme?
A co se stane s tím mužem?
- S Camsapem? - Hm.
Camsap toho lituje.
Zblázní se z výčitek svědomí.
Neměl ji zrazovat.
Ale to nevíme.
Co?
Někdy
je ten, kdo zradí, tím, kdo se obětuje.
Pro lásku.
Počkej tu, hned se vrátím.
Promiňte!
Uděláte mi kávu bez cukru?
Kávu bez cukru, prosím.
Omlouvám se.
Nemůžeš za to.
Cihane.
Cihane, to stačí!
Bolelo to!
Jdu dovnitř.
ŠAHSU: NĚCO SE STALO.
ŠAHSU
Marane?
- Nesahej na to. - Teď se to fakt nehodí.
Marane, jsi tam?
Tentokrát to asi potrvá déle.
Marane?
Šahsu.
Marane, jsi tam?
Určitě slyšela, jak mu zvoní mobil?
Musela.
Už jsme se do toho někdy míchali? To jsme to mohli dělat celou dobu!
To nepochopím.
Co jí máte co psát z Maranova telefonu?
Aby neměla podezření.
Teď teprve bude mít podezření. „Proč se mi vyhýbá, když je nejspíš tady?“
No jo, byl to hloupý nápad.
Ale nechtěly jsme, aby tak najednou zmizel a neměl pro to vysvětlení.
Myslely jsme to dobře.
Dobře, ale už to stačí. Žádné další zprávy.
Jasné?
Ať se stane, co se má stát. Nepleťte se do toho.
Nepleťte se do toho!
Koupil jsem vlhkoměr na Müşfikovu zahradu.
Ale hadice byla moc krátká.
Koupím stometrovou.
Napíšu seznam a zítra spolu zajedeme na nákup, jo?
Už jste zpátky?
Ne, pořád jsme tam.
Od včerejška nemá náladu. Nevšímej si jí.
Neřeš ji.
Kdes to vzala?
- Přestaň! Co děláš? - Co? Co dělám?
Neslyšelas o těch krávách?
- Vyděsil jsi mě. - Nevíme, co to bylo!
Jaké krávy?
Všechny umřely.
Ziya přišel o celé stádo.
Prý se to může šířit. Dělají nejrůznější testy.
Neslyšely jste ta varování před pitnou vodou?
Tak proč ji nezavřeli?
Nejdřív udělají testy a pak ji můžou zavřít.
Toho dne taky zavřeli vodu.
Když jsem odešel z domova.
Tenkrát jsme pili
vodu z kohoutku.
V noci ji zavřeli.
Nevěděl jsem to.
Tati?
Kam jdeš?
Zase se vrátím, Gül. Běž spát.
Vrátím se, holčičko moje. Honem, běž domů.
Už jsem ji neviděl.
Děkuju, je to výborné.
Medine? Medine!
Mám toho dost.
Odejdu.
Odejdu s ním.
Odejdu odsud pryč.
JDU DO TOHO, MARANE. POJEDU S TEBOU.
Jak je na tom Medine?
Odpočívá.
Má žaludek na vodě.
Vím, že je to z té vody.
Ale ona mě neposlouchá. Nikdy neposlouchá.
Vezmi ji k doktorovi, Salihu.
Řekni, že ji tam posílám já. Půjde.
Pane.
Co to bylo včera večer?
Nikdy dřív jste o dceři nemluvil.
Pane, jste v pořádku?
Poslední dobou jste nějaký jiný.
Jak jiný, Salihu?
Doděláme tu vanu.
Vím, že ses vrátil.
Akorát nechápu, proč neodpovídáš.
No nic.
Doufám, že jsi v pořádku. Začínám si dělat starosti.
Prosím, zavolej mi.
Co děláš?
Nic. Jen si občas nahrávám záznamy sama pro sebe.
Super.
Dnes nic nemám. Podnikneme něco?
Abys mi odpustila.
- Vezmu tě na krásný místo. - Cihane!
Nemám ti co odpouštět. Prosím.
A navíc musím pracovat. Nikam se mi nechce.
Fajn.
To nic.
- Co je? - Šahsu mu napsala.
- Nemůžeme nic dělat. - Táta by nás zabil. Nemůžeme.
ASI SE NĚCO STALO. NO JO. JEN ŘEKNI CO.
Šahsu, můžeš na chvilku?
NOVÁ ZPRÁVA
VŠECHNY NAHRÁVKY
Mám toho dost.
Stačilo.
Mám dost týhle barabizny i tohohle odpornýho města!
Odejdu.
Odejdu s ním.
Odejdu odsud pryč.
Maran je hodný kluk.
Určitě má své důvody.
Kde je Maran?
- Dáš si mléko? - Kde je Maran?
Tady není.
Proč potřebuješ vědět, kde je?
Jak to myslíš, proč to potřebuju vědět?
Mléko?
Děláš si starosti?
Dělá.
Samozřejmě.
Proč jsem asi tady?
To nevím.
Nevíme, kde je Maran.
Jak to myslíte?
Je normální, že Maran takhle najednou zmizí?
Že odejde a nikdo neví proč?
A vám je to stejně jedno!
Proč tu má telefon?
On tady má telefon?
Co k Maranovi cítíš?
Co cítím?
To je moje věc.
Snažím se s ním spojit už celé dny. To o něj nemáte ani trochu strach?
Samozřejmě že máme, ale ne tak jako ty.
A to je jak?
Jako že jsi zamilovaná.
Zamilovaná až po uši.
Hele, já vím o té vaší rodinné pokrevní mstě, nebo co to je.
Maran mi o tom řekl.
Pokrevní msta.
Pokrevní msta?
Jak to, že vás to nechává v klidu?
Mohlo se mu něco stát!
Říkal, že se musí skrývat. A ty už jsi věčnost nebyla ve škole.
Má Maran nějaké potíže?
Určitě znáš Pessou.
Toho spisovatele.
Jednoho dne se zamiloval.
Ptali se ho, jak se cítí.
Odpověděl: „V srdci mám poklidná muka.“
Zažíváš muka, Šahsu?
Skvělý.
Žeru ten váš klídek.
Můžu to hrát s vámi.
Jsem v tom fakt dobrá.
Můžeme se vzájemně posuzovat.
Prozradit svoje tajemství.
Zastrašovat se.
Můžeme plakat, smát se a tak vůbec.
Ale teď na to není čas.
Ne teď.
Ta může Maranovi zavařit.
Líbí se mi.
Táta nás zabije.
Pane!
Pane?
Co je?
Budete dědeček, pane.
Medine je těhotná.
Přeju děťátku zdraví.
Pane…
Marane?
Cihane?
Jak jsi mě našel?
Vím to, Šahsu.
Vím o všem.
Chceš, aby to skončilo?
Pojď.
Jak jsi mě našel?
Přišel jsem pozdě?
Tomuhle nerozumím.
O co jde s tím utrpením pro lásku?
Všechno to drama…
Láska se měří podle toho, kolik pro ni vytrpíš.
Ale je to pravda?
Dokážeš se tomu zcela poddat?
Přijmout to?
Začíná to samými klišé. „Miluju tě takového, jaký jsi.
S tebou se cítím tak a tak.“
Ne.
Lidi nedokážou být úplně šťastní.
Když si připadají šťastní, něco zlověstného v nich
začne na milovaném člověku hledat nějakou chybu.
Myslí, že se mění.
Jenže mění toho druhého.
- Cihane. - Zvořou to.
Myslíš, že tam najdeš, co hledáš?
Cihane.
Cihane, kam to jedeme?
Chceš postupně uvadnout v honbě za debilním snem?
Cihane, kam mě to vezeš? Zpomal!
- Cítíš velkou bolest, Šahsu? - Cítím! Zpomal!
Lidi lásku rádi sytí starostmi.
Cihane.
HRAD ANAVARZA
- Pozor! - Uvidíme, co bude.
Co to děláte? Marane!
Co se stalo?
Co tak hoří?
Tvůj syn.
Cihan.
Co to děláte? Kam jste šli?
Marane!
Cihane!
Marane!
Kam jste šli? Co to děláte? Marane!
Překlad titulků: Kristýna Wanková