SHAHMARAN
MYSTISK HÆNDELSE I ADANA
Det er det næste varsel.
Det må det være.
Ingen tegn på sygdom. De var ikke bidt eller sårede.
De døde pludseligt.
Jeg ved, hvad der må gøres.
Maran?
Maran er for svag til at gøre noget lige nu.
Hvilken fase er han i?
Den hårde fase.
41 i feber.
Har du taget dig af Shahsu?
Det glemte jeg! Jeg skriver med det samme.
Gør det.
MARAN: JEG ER UDENBYS NOGLE DAGE OG HAR TRAVLT.
UANSET HVOR JEG ER, ER JEG DIG ALTID FOR DIG.
Salih!
Medine!
-Jeg havde glemt dig! -Salih!
Undskyld.
Hvornår kom I hjem fra højlandet?
Hvad?
I skulle til højlandet.
Nej?
Mener du Medine?
Jeg er Shahsu.
Nå…
Jeg skal arbejde i haven.
Maran?
Hvad gør vi med Shahsu?
Mine mænd holder øje, men nogen må tæt på.
Maran kan ikke gøre det. Han behøver mere tid.
En anden må holde øje med Shahsu.
Cihan?
Okay.
Det bliver Maran sur over.
Hvor skal du hen?
Jeg vil rette opgaverne på en café til en forandring.
Uden mig?
Sig ikke noget. Hop op.
Du er lige kommet, Cihan. Jeg går selv derhen.
Vær nu ikke fjollet.
Vi er langt fra alt her.
Du kan ikke gå alene som kvinde.
-Virkelig? -Hop op.
Hvad skal jeg gøre?
Skydes af din morfar, før du kan overbevises?
Hop nu bare op.
Giv mig den.
Cihan.
Ikke alt tilhører Maran.
Før hende til os.
Skal vi sidde her?
Det er det sande Adana.
Du kan gøre observationer.
Hvad handler opgaverne om?
Om Shahmaran.
Er de dårlige?
Nej, de er gode.
De er rigtig gode.
Shahmaran bliver dræbt på grund af sin kærlighed.
Hendes elskede røber vist, hvor hun er.
Men slangernes dronning
giver sin visdom til sin mand med sit sidste åndedrag.
Det har de studerende nogle rigtig gode kommentarer til.
"Kærlighed kræver ofre" og så videre.
Gør den ikke det?
Hvorfor skal vi altid opofre os?
Hvorfor skal kvinder opofre sig i alle sagn og myter? Er vi nødt til det?
Hvad sker der med manden i myten?
-Camsap? -Ja.
Camsap fortryder det.
Angeren gør ham vanvittig.
Han burde ikke have forrådt hende.
Det ved vi jo ikke.
Hvilket?
Af og til…
…er det forrædderen, der opofrer sig.
For deres kærlighed.
Vent her. Jeg kommer straks.
Undskyld mig!
Kan jeg få en tyrkisk kaffe uden sukker?
En tyrkisk kaffe uden sukker, tak.
Undskyld.
Det er ikke din skyld.
Cihan.
Så er det nok, Cihan!
Det gør ondt.
Jeg går ind.
JEG TÆNKTE PÅ DIG I DAG.
SHAHSU
Maran?
-Rør ikke. -Det er for tidligt.
Maran, er du derinde?
Der går vist længere tid denne gang.
Maran?
Shahsu.
Maran, er du derinde?
Og hun hørte hans telefon ringe?
Det må hun have.
Hvornår har vi blandet os på den måde? Hvorfor gjorde vi det ikke fra starten?
Jeg forstår det ikke.
Hvad? Skrev I til hende fra Marans telefon?
Så hun ikke mistænkte noget.
Hun bliver mere mistænksom nu.
"Han er her åbenbart. Hvorfor undgår han mig?"
Okay, det var en dårlig idé.
Han måtte bare ikke pludselig forsvinde uden en god forklaring.
Meningen var god nok.
Okay, det stopper nu. Ikke flere sms'er.
Er det forstået?
Det, der skal ske, vil ske. Grib ikke ind.
Lad være!
I dag fik jeg et hygrometer til Müshfiks have.
Men vandrøret var lidt for kort.
Jeg køber et på 100 m.
Jeg skriver en liste, så køber vi ind sammen i morgen, okay?
-Er I tilbage fra højlandet? -Nej, vi er her stadigvæk.
Hun har været mut siden i går. Tag dig ikke af hende.
Bare føj hende.
Hvor har du det fra?
-Stop! Hvad laver du? -Hvad jeg laver?
Har du ikke hørt om køerne?
-Du skræmte mig. -Vi ved ingenting!
Hvad er der sket med køerne?
De er døde. Ziya mistede hele sin bestand.
De siger, der kan være et udbrud. De tager prøver.
Har I ikke hørt advarslerne imod at drikke vand fra hanen?
Så bør de jo lukke for vandet.
De må tage prøver, før de kan lukke for det.
De lukkede også for vandet den dag.
Den dag, jeg rejste væk.
Vi drak postevand…
…dengang.
De lukkede om natten.
Det vidste jeg ikke.
Far?
Hvor skal du hen?
Jeg kommer tilbage. Gå i seng.
Jeg sagde jo, jeg kommer tilbage. Gå hjem igen.
Jeg så hende aldrig igen.
Tak, det er virkelig lækkert.
Medine?
Jeg er træt af det.
Jeg rejser.
Jeg tager med ham.
Jeg rejser væk herfra.
JEG ER PÅ, MARAN. JEG TAGER MED DIG.
Hvordan har Medine det?
Hun hviler sig.
Hun har dårlig mave.
Jeg ved, det er vandet. Hun lytter ikke til mig. Aldrig.
Tag hende med til lægen.
Sig, jeg bad dig om det. Mig lytter hun til.
Chef.
Hvad skete der i aftes?
Du har aldrig før talt om din datter.
Har du det godt, chef?
Hvad?
-Du opfører dig anderledes i øjeblikket. -Hvordan det, Salih?
Lad os få badekarret op.
Jeg ved, du er tilbage. men hvorfor ringer du ikke til mig?
Nå.
Jeg håber, du har det godt. Jeg er ved at blive bekymret.
-Ring til mig. -Halløj!
Hvad laver du?
Ikke noget. Jeg lægger bare af og til en besked til mig selv.
Fedt.
Jeg har fri. Skal vi lave noget?
Jeg må gøre det godt igen.
-Jeg kender et fedt sted. -Cihan!
Det behøver du ikke. Kom nu.
Og jeg skal arbejde. Jeg vil ingen steder.
Okay.
Det skal nok gå.
-Hvad er der? -Shahsu skrev til ham.
-Vi kan ikke gøre noget. -Nej, far slår os bare ihjel.
NOGET MÅ VÆRE SKET. BARE SIG, HVAD DET ER.
Shahsu, kommer du lige, søde?
NY SMS
ALLE STEMMEOPTAGELSER
Jeg er træt af det.
Det er nok. Jeg er træt af det skide hus og den ækle by!
Jeg rejser.
Jeg tager med ham.
Jeg rejser væk herfra.
Maran er en god dreng.
Han har nok sine grunde.
Hvor er Maran?
Vil du have mælk?
Hvor er Maran?
Han er her ikke.
Hvorfor vil du vide, hvor han er?
Hvad mener du med det?
Mælk?
-Er du bekymret? -Det er hun.
Naturligvis.
Hvorfor er jeg ellers her?
Det ved jeg ikke.
Vi ved ikke, hvor Maran er.
Hvad skal det sige?
Er det normalt, at han pludselig forsvinder?
Går han bare, uden nogen ved hvorfor?
Og I er ligeglade.
Hvorfor er hans telefon her?
Er hans telefon her?
Hvad føler du for Maran?
Hvad jeg føler?
Det angår ikke jer.
Jeg har ledt efter ham i dagevis. Er I slet ikke bekymrede?
Naturligvis, men ikke som du gør.
Hvordan gør jeg?
Som om du er forelsket.
Frygteligt forelsket.
Jeg kender til jeres families vendetta, eller hvad det end er.
Maran fortalte det.
Vendetta.
Vendetta?
Hvordan kan I tage det så roligt?
Der kan være sket ham noget.
Han må skjule sig. Du har ikke været i skole i to dage.
Har Maran problemer?
Du kender vel Pessoa.
Forfatteren.
Han forelskede sig en dag.
De spurgte ham, hvad han følte.
Han sagde: "I mit hjerte er en fredfyldt smerte."
Føler du smerte, Shahsu?
Fantastisk.
I har skønne vibes.
Vi kan godt lege den leg.
Jeg er rigtig god til den.
Vi kan aflure hinanden. Afsløre vores hemmeligheder.
Intimidere hinanden.
Vi kan græde og grine og det hele.
Men det er ikke tidspunktet til det. Ikke nu.
Maran er på røven med hende.
Jeg kan lide hende.
Far slår os ihjel.
Chef!
Chef?
Hvad er der sket?
Du skal være bedstefar.
Medine er gravid.
Må du få et sundt barn.
Chef…
Maran?
Cihan?
Hvordan fandt du mig?
Jeg ved det.
Jeg ved det hele.
Skal det holde op?
Kom.
Hvordan fandt du mig?
Kommer jeg for sent?
Der er noget, jeg ikke forstår.
Hvorfor al den lidelse for kærlighed?
Alt det drama…
Af en sær grund måles kærlighed på, hvor stor smerten er.
Men er det sandt?
Kan man give helt slip på sig selv?
Kan man give sig hen?
Det begynder altid med klichéer. "Jeg elsker dig, som du er."
"Jeg føler sådan, når vi er sammen."
Nej.
Man bliver aldrig helt lykkelig.
Når man tror, man er det, vil noget mørkt inde i en
begynde at lede efter fejl hos den, man elsker.
Man tror, man ændrer sig.
I stedet ændrer man dem.
-Cihan. -Og ødelægger det.
Tror du, du finder det, du søger?
Cihan.
Hvor skal vi hen, Cihan?
Vil du sygne hen i jagten på en lortedrøm?
Hvor kører du mig hen, Cihan? Sæt farten ned!
-Lider du meget? -Ja! Sæt nu farten ned!
Folk elsker at nære såkaldt kærlighed med bekymringer.
Cihan.
ANAVARZA-SLOTTET
-Pas på! -Vi får se, hvad der sker.
Hvad laver I? Maran!
Hvad er der sket?
Hvad haster sådan?
Din søn.
Cihan.
Hvad laver I? Hvor blev I af?
Maran!
Cihan!
Maran!
Hvor blev I af? Hvad laver I? Maran!
Tekster af: Pia C. Hvid