A KÍGYÓK ÚRNŐJE
REJTÉLYES ESET ADANÁBAN
Ez a következő ómen.
Mi más lehetne?
Semmi jele betegségnek.
Se marás, se sérülés.
Csak úgy elpusztultak.
Tudom, mit kell tennem.
Maran?
Maran túl gyenge ahhoz, hogy bármit is csináljon.
Melyik fázisban van?
A nehézben.
Negyvenegy.
Elintézted Şahsut?
Elfelejtettem! Máris írok neki.
Gyerünk!
MARAN - PÁR NAPRA ELSZÓLÍT A MUNKA. SŰRŰ A PROGRAM
DE BÁRHOL VAGYOK, OTT LESZEK, HA SZÜKSÉGED VAN RÁM
Salih!
Medine!
- Megfeledkeztem rólad! - Salih!
Ne haragudj!
Mikor jöttetek vissza a hegyekből?
Mi?
Felmentetek a hegyekbe.
Nem?
Medinére gondolsz?
Én Şahsu vagyok.
Hát…
dolgom van a kertben.
Maran?
Mit legyen Şahsuval?
Az embereim figyelik, de kéne valaki mellé.
Maran nem mehet sehova.
Időre van szüksége.
Valaki másnak kell vigyáznia Şahsura.
Cihan?
Oké.
Maran nem fog örülni neki.
Hova mész?
Elmegyek egy kávézóba leosztályozni az esszéket.
Nélkülem?
Kizárt. Ugorj fel!
Csak most jöttél, Cihan.
Egyedül is megy. Nem gond.
Ne butáskodj!
Ez a hely a semmi közepén van.
Nem mehetsz egyedül nőként.
- Tényleg? - Ugorj fel!
Mit tegyek, Şahsu?
Lövessem le magam nagyapáddal, hogy meggyőzzelek?
Ugorj már fel!
Add azt ide!
Cihan.
Nem minden Marané.
Hozd el nekünk!
Ide ülünk be?
Ez az igazi Adana.
Innen jól megfigyelheted.
Mi a feladat, amit osztályozol?
Kutatás Şahmaranról.
És nem lettek jók?
De. Jók lettek.
Remek munkát végeztek.
Şahmarant a szerelme miatt ölik meg.
Azt hiszem, a férfi, akit szeret, elárulja a búvóhelyét.
De a kígyók úrnője
még az utolsó leheletével is bölcsességét ajándékozza a férfinak.
És a hallgatóknak remek észrevételeik vannak erről.
„A szerelem áldozatot követel”.
Nem így van?
Miért kell mindig áldozatokat hoznunk?
Miért a nőknek kell feláldozniuk magukat a mesékben és legendákban?
Muszáj?
Mi lesz a férfival mítoszban?
Camsap megbánja.
És beleőrül a bűntudatba.
Akkor nem kellett volna elárulnia.
De nem tudhatjuk.
Mit?
Néha
az áruló az, aki áldozatot hoz.
A szerelmükért.
Várj meg, mindjárt jövök!
Elnézést!
Kaphatnék egy török kávét cukor nélkül?
Egy török kávét kérek, cukor nélkül!
Sajnálom.
Nem a te hibád.
Cihan!
Cihan, elég!
Ez fáj!
Bemegyek.
VALAMIÉRT RÁD GONDOLTAM
Maran?
Maran!
- Ne érj hozzá! - Ez nagyon rosszkor jött.
Maran, odabent vagy?
Azt hiszem, most tovább fog tartani.
Maran?
Şahsu.
Maran, itt vagy?
Biztos meghallotta a telefonját?
Biztos.
Mikor avatkoztunk be így az életébe?
És akkor miért csak most?
Nem értem.
Hogy érted, hogy írtál neki Maran telefonjáról?
Hogy ne fogjon gyanút.
Most még gyanúsabb lesz neki.
Nem érti, hogy ha itt van, miért kerüli.
Oké, rossz ötlet volt.
Nem akartuk, hogy csak úgy hirtelen eltűnjön,
és ezzel legalább megmagyarázta.
Jót akartunk.
Jól van, már mindegy.
De nincs több üzenet.
Világos?
Történjen, aminek történnie kell. Ne avatkozzatok bele!
Ne!
Vettem egy higrométert Müşfik kertjéhez.
De a cső egy kicsit rövid volt.
Viszek egy 100 méterest.
Írok egy listát, és holnap elmegyünk együtt vásárolni, jó?
Visszajöttetek a hegyekből?
Nem, még ott vagyunk.
Tegnap óta rossz kedve van.
Ne törődj vele.
Ne is hallgass rá!
Ezt honnan szedted?
- Ne, mit csinálsz? - Mi van? Mit csinálok?
Nem hallottál a marhákról?
- Megijesztettél. - Nem tudhatjuk!
Mi történt a marhákkal?
Elpusztultak.
Ziyáék összes jószága odalett.
Azt mondják, járvány lehet.
Vizsgálatokat végeznek.
Nem hallottátok, hogy addig se szabad csapvizet inni?
Akkor miért nem zárják el?
Vizsgálatokat kell végezniük, mielőtt elzárják.
Aznap is elzárták a vizet.
Amikor eljöttem otthonról.
Csapvizet ittunk…
akkoriban.
De aznap este elzárták.
Nem tudtam.
Apa?
Hova mész?
Majd jövök, Gül. Feküdj le!
Mondom, majd jövök.
Rajta, menj haza szépen!
Soha többé nem láttam.
Köszönöm, finomat főztél.
Medine? Medine!
Elegem van ebből.
Elmegyek.
Elmegyek vele.
Lelépek innen.
BENNE VAGYOK, MARAN. VELED MEGYEK
Hogy van Medine?
Pihen.
Gyomorrontása van.
Tudom, hogy a víztől.
Nem hallgat rám. Sose hallgat rám.
Vidd el orvoshoz, Salih.
Mondd neki, hogy én mondom! Rám hallgat.
Bátyám!
Mi történt tegnap este?
Még sosem beszéltél a lányodról.
Jól vagy?
Mi?
Mostanában más vagy.
Hogy más, Salih?
Fejezzük be a kádat!
Tudom, hogy visszajöttél.
De nem értem, miért nem hívsz vissza.
Mindegy is.
Remélem, jól vagy.
Kezdek aggódni miattad.
Kérlek, hívj fel!
Mit csinálsz?
Semmit. Csak néha hangüzenetet hagyok magamnak.
Nagyszerű.
Ma nincs órám. Csináljunk valamit!
Bocsánatkérésképpen.
- Elviszlek egy szuper helyre. - Cihan!
Nincs mit megbocsátani. Légyszi.
Nincs kedvem sehova se menni.
Jól van.
Semmi baj.
Mi történt?
Şahsu írt neki.
- Nem tehetünk semmit. - Nem, apa meg fog ölni. Tényleg!
TÖRTÉNT VALAMI. ELŐFORDUL. CSAK MONDD EL, MI!
Şahsu, velem tudnál jönni, drágám?
ÚJ ÜZENET
ÖSSZES FELVÉTEL
Elegem van ebből.
Elég.
Elegem van ebből a szar házból és ebből a rohadt városból!
Elmegyek.
Elmegyek vele.
Lelépek innen.
Maran rendes fiú.
Biztos megvan az oka.
Hol van Maran?
Kérsz tejet?
Hol van Maran?
Nincs itt.
Miért érdekel, hogy hol van?
Hogyhogy miért?
Tejet?
Aggódsz érte?
Igen.
Nyilván.
Mi másért lennék itt?
Nem tudom.
Nem tudjuk, hogy hol van.
Hogyhogy?
Ez normális, hogy csak így hirtelen eltűnik?
Lelép, és senki sem tudja, miért?
És nem is érdekel titeket.
Miért van itt a mobilja?
Itt a mobilja?
Mit érzel iránta?
Mit érzek?
Semmi közötök hozzá.
Napok óta próbálom elérni.
Ti egyáltalán nem aggódtok miatta?
Dehogynem. Csak nem úgy, mint te.
Én hogy aggódom miatta?
Mint aki odavan érte.
Borzasztóan odavan.
Figyeljetek, tudok a családi viszályról vagy miről.
Maran mesélt róla.
Viszályról?
Hogy lehettek ilyen nyugodtak?
És ha történt vele valami?
Azt mondta, el kell bújnia.
Te napok óta nem jársz be órára.
Vagyis Maran bajban van?
Biztos ismered Pessoát.
A költőt.
Egy nap szerelmes lett.
Megkérdezték, hogy érzi magát.
Azt mondta: „A szívemet csendes gyötrődés tölti el.”
Te gyötrődsz, Şahsu?
Szuper.
Imádom a lazaságotokat.
Játszhatjuk ezt a játékot.
Nekem nagyon megy.
Méregetjük egymást.
Elmondjuk a titkainkat.
Megfélemlítjük a másikat.
Sírhatunk és nevethetünk, meg minden.
De nem most van itt az ideje.
Nem most.
Maran jól megszívta vele.
Én nagyon bírom.
Apa ki fog nyírni minket.
Bátyám!
Mi történt?
Nagypapa leszel, bátyám.
Medine terhes.
Allah tartsa meg őket egészségben!
Bátyám…
Maran?
Cihan?
Hogy találtál meg?
Tudom, Şahsu.
Tudok mindenről.
Akarod, hogy vége legyen?
Gyere!
Hogy találtál meg?
Elkéstem?
Tudod, mit nem értek?
Mi ez a sok szenvedés a szerelemért?
A nagy dráma…
A szerelmet valamiért szenvedésben mérik.
De tényleg így van?
Teljesen át tudod adni magad neki?
Elfogadod?
Mindig azokkal a közhelyekkel kezdődik.
„Szeretlek, ahogy vagy.”
„Ezt és ezt érzem, ha veled vagyok.”
Nem.
Sosem lehetünk teljesen boldogok.
Ha azt hisszük, boldogok vagyunk, a bennünk levő kisördög
elkezd keresni valami hibát abban, akit szeretünk.
Azt hisszük, megváltozunk.
Pedig őket változtatjuk meg.
- Cihan! - És elcsesszük.
Azt hiszed, megtalálod, amit keresel?
Cihan.
Cihan, hova megyünk?
Bele akarsz pusztulni, hogy egy szaros álmot kergetsz?
Cihan, hova viszel? Lassíts!
- Nagyon fáj, Şahsu? - Igen, fáj! Lassíts már!
Az embereknek az aggódás jelenti a szerelmet.
Cihan!
ANAVARZA VÁRA
- Vigyázz! - Meglátjuk, mi lesz.
Mit műveltek? Maran!
Mi történt?
Mi olyan sürgős?
A fiad.
Cihan.
Mi a fenét műveltek? Hol vagytok?
Maran!
Cihan!
Maran!
Hova tűntetek? Mit csináltok? Maran!
A feliratot fordította: Kwaysser Erika