Marane!
Cihane!
Marane.
Co jsi udělal?
Co ti řekl? Kam tě vezl?
- Jsi zraněný. - Šahsu, co ti řekl? Kam tě vezl?
Pusť mě! Co na tom záleží?
Podívej se na sebe, jsi celý od krve!
Cos udělal Cihanovi? Cihane!
Zavolal jsem mu pomoc.
- Kdes byl? - Jsem tu.
Kde jsi byl?
Teď jsem tady.
Kde je Cihan, Urale?
Co se stalo? Provedl něco?
Zajímavá otázka.
Jak zajímavá?
Ptal ses, jestli něco provedl.
Ne jestli se mu něco stalo.
Máš podezření, že by tvůj syn mohl něco provést, Lakmu?
Šahsu, moc se omlouvám.
Přišel bych, kdybych mohl.
Poslouchej.
Jel bych s tebou kamkoli.
Odjedeme. Pojď se mnou a odjedeme.
To ses úplně zbláznil?
Myslíš, že s tebou pojedu, když mi nic nevysvětlíš?
Vím, že to nedává smysl.
Ale musíš mi důvěřovat.
Řeknu ti, co nedává smysl.
Že jsem s tebou chtěla odjet!
Věděl bys to, kdybys četl zprávy.
Já kráva jsem s tebou chtěla odjet!
Naštěstí jsi zmizel a ušetřil mi spoustu problémů.
Hele, ať už je tahle směšná věc mezi námi cokoli,
porušila jsem kvůli ní za jediný týden všechno, co jsem si vůči tobě slíbila.
Porušila jsem všechno.
Ale to už nikdy.
Nikam s tebou nepojedu, Marane.
Šahsu.
Nikdy.
Šahsu.
Haló?
Ne, proč?
Děda je nezvěstný.
ŠAHMARAN
Co se stalo, Salihu?
Nemůžu ho nikde najít. Zmizel.
- A co se stalo? - Mluvili jsme spolu.
Dojalo ho to.
Vstal a objal mě.
A pak prostě odešel.
Ptal jsem se, kam jde, a běžel za ním. Ale nenašel jsem ho.
Jako by se vypařil.
Ale, Šahsu, jeho oči… Bože, ani nevím, jak to říct.
Měl v nich zvláštní pohled. Strašně divný.
Jako by se zbláznil.
Ani mě neslyšel.
A kudy odešel?
Tamtudy.
Dobře, já se o to postarám.
Co to povídáš? Jedu s tebou.
Šahsu, aspoň jednou mi věř.
Dědu ti přivedu.
Davute.
Kde to jsem?
Pojďte sem.
Pojďte.
Kdy jste začal zapomínat?
Před pár týdny.
Zapomenete někdy, kde jste nebo kolik je hodin?
Pletou se vám někdy slova?
Jste v pořádku, Davute.
Nic to není.
Stačí trocha odpočinku. Ještě to probereme, ano?
Snad už je vám lépe.
A vám taky.
Je těžké stanovit diagnózu.
Možná mu začíná Alzheimer.
- Vezměte ho do nemocnice, provedu testy. - Dobře.
Můžete mi kdykoli zavolat. Přijdu.
Děkuju.
Davut pro mě hodně znamená.
Davutovi se udělá lépe, neboj. Nedovolíme, aby se mu něco stalo.
Procházím něčím mnohem horším než je to, čemu jsem tě vystavil.
A čím procházíš, Marane? Povídej.
Neříkáš mi vůbec nic.
Proč jsi zmizel? Co se stalo? O co šlo? Nevím vůbec nic.
Nevím ani, jestli se to nestane zase.
Kde je Cihan?
Svým mlčením dusíš všechno, co mezi námi je.
Nechápeš to?
Příliš brzy odhalená pravda je těžká.
Neunese ji každý.
Cihan vezl Šahsu k Anavarze.
Jak víš, co měl v plánu nebo co chtěl udělat?
Byl úplně mimo sebe. Musel jsem ho zastavit.
Ty?
Zastavil jsi ho?
Cos mu udělal?
Říkám, že vezl Šahsu k Anavarze.
Mar nesmí ublížit jinému Marovi.
Nikdy.
Čemu na tom nerozumíš?
Proč ji vezl k Anavarze?
Kvůli proroctví?
Najednou tě proroctví zajímá? Vždyť jsi ho popíral.
Vyhýbal ses jí.
A teď ji chceš chránit?
Modli se, ať na to Marové nepřijdou.
- Protože jestli ano… - Pánové!
Říkal jsem to.
Říkal jsem, že Marové zuří.
- Chtějí pomstu. Už je nezastavím! - Já tvého syna zastavil.
Šahmaran udělala všechno kvůli lásce.
A od vás se očekává to samé.
Tvůj syn nemůže uniknout bez trestu.
Já ho za to potrestám.
Udělám, co je třeba.
Svěřte ho mně.
Urale.
Je to můj syn.
Prosím.
Neomezené domácí vězení.
A víš, co bude následovat, pokud by snad vyšel ven.
Viděla jsem, jak ses narodil.
Jak jsi vyrůstal.
Jak jsi rebeloval.
I jak ses poddal.
Nezasahovala jsem.
Věděla jsem, že nezapomeneš, kdo jsi.
Marové nezapomínají.
Zapomínají jen lidé.
Proto přežívají.
Ale Davutovi už nezbývá moc času.
Začíná se rozpomínat.
I nám dochází čas.
A ty jsi ublížil Marovi.
Vyhnul ses trestu z jediného důvodu.
Kvůli Šahsu.
Je to váš osud, Marane.
A naplní se.
Stačí jen,
když budeš u toho.
Dobrou noc.
Je to pravda?
Vezl jsi Šahsu k Anavarze?
Vyrval mi jedové zuby.
Marové na sebe přece nemají útočit.
Proč tu rodinu posloucháme?
Podívej se na mou tvář.
To on zaslouží trest, ne já.
To on přece nevěří a nehne ani prstem!
Chtěl jsem to skončit.
Něco udělat.
Ty nemusíš dělat nic.
No jasně.
Nejsem vyvolený.
- Nemám právo nic dělat, co? - Kvůli tomu ne.
Tak proč?
Protože velení přebírám já.
Nejsem jako Ural.
Nevzdám se Cihana kvůli proroctví.
Už se k Cihanovi nepřibližuj.
Řeknu ti, za kým máš jít.
PROFESORKA TUTKU BÖKE PŘEDNÁŠEJÍCÍ
Paní profesorko, neviděla jste Šahsu?
Všichni jsou na exkurzi na hradě Anavarza.
Anavarza?
Toto je zřícenina hradu Anavarza.
Víte, proč byl postaven na vrcholu tohoto útesu?
- Proč? - Na ochranu proti vetřelcům.
Znáte legendu o hradu Anavarza?
- Trochu. - Slyšela jsem o tom.
Tudy prosím. Povím vám o tom tady.
Volaný účastník je dočasně nedostupný.
Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Cihane, kde jsi? Snažím se ti dovolat už od včerejška.
Na zprávy mi neodpovídáš.
Nechtěj, abych si pro tebe došla.
Ozvi se, až to dostaneš, jo?
Když se podíváte sem,
uvidíte hned vedle rozvaliny z dob Byzantské a Římské říše.
Po levé straně si můžete povšimnout vlivu Osmanů a Seldžuků.
Podle legendy
měl král z Anavarzy překrásnou dceru.
- Ne. - Nesmí se to.
Nechte ji.
- Přestaň! Ne! - Pusť mě! Mám tam náhrdelník!
Tenhle?
Miraç měl rozkazy od tebe?
Nebo od ní?
Řekla ti něco?
Ať vezmeš Šahsu na Anavarzu?
O kom mluvíš?
Vyslov její jméno.
- Stejně na ni nevěříš. - Ale ty ano.
Jsi oddaný Mar.
Bojoval jsi se mnou navzdory zákazu.
Proč, Cihane?
Nenapadá tě proč?
Vážně?
Kvůli Šahsu?
Kvůli tobě.
Tobě!
Bojoval jsem s tebou, protože tě nenávidím!
Nezasloužíš si to. Ani jsi nechtěl být vyvolený.
Choval ses k nám jako ke psům!
A potom? Ztratil jsi hlavu kvůli Šahsu.
A chováš se jako prorok.
Prý vyvolený.
Jdi do prdele.
Jdi do prdele!
Nic ze mě nedostaneš.
Šahsu na tobě záleží, Cihane.
Proto se držím zpátky.
Ale příště už ne.
Jak vidíš, je pod zámkem.
Ještě něco?
Zkroť si syna, Lakmu.
Určitě je to ten samý?
Jen trochu tmavší.
Měla jsem ho na krku v tom ohni. Koupila jsem ho na slavnosti.
Myslela jsem, že jsem si to vymyslela.
Proč bys to dělala?
Říkal, že to není pravda.
Kdo?
Kdo to říkal?
Je to studené, pij pomalu.
Díky.
- Chceš jet domů? Mám tu auto. - Odvezu ji.
Prosím, můžu ji klidně vzít.
Už jsi udělala dost, Dibo. Můžeš jít.
Dobře. Tak zatím.
To je pro vás, paní profesorko.
Tak co? Kdo říkal, že to není pravda?
Maran.
A co je potom tohle?
Nechceš bydlet u mě?
Cože?
Maran je primářův syn, ne?
Nevím, jaký spolu máte vztah, ale jeho otec je taky zvláštní.
Nikdy jsem tu rodinu neměla v lásce. Drž se od nich dál.
Jenom ti motají hlavu. Pojď na chvíli bydlet ke mně.
Děkuju.
Dědovi není dobře.
Musím ho vzít do nemocnice. Měla bych jít. Děkuju vám.
Tohle je divné místo, Šahsu.
Poplete ti hlavu.
Ale nejsi tu sama.
Mně můžeš věřit.
Děkuju. Mějte se.
Dobrý den.
Zaběhnu za Maranem a pak pojedeme do nemocnice, ano?
Ural tě prohlédne.
Není třeba.
- Jak to? - Gülsüm dělá léčivou pastu.
Bude mi dobře.
Můžeš ji sníst a k tomu jít do nemocnice. Nejdřív uděláme, co je třeba.
Nežeň mě tak daleko.
Venku čeká taxi. Bude to hned. Nic to není.
Prosím.
Nechci se s tebou hádat.
Já do nemocnice nechci.
Proč jsi jako mezek?
O co ti jde?
Nechceš tam, protože to chci já? Chceš mi jen odporovat?
Jsi dezorientovaný, dědo. Není ti dobře. Musí tě prohlédnout doktor.
To chceš umřít?
Chceš, abych se trápila? O co ti jde?
Co tak koukáš?
Proč mlčíš? Řekni něco!
Řeklas mi dědo.
Proč jsi odešel?
Proč jsi odešel od mámy?
Táta kvůli tobě taky odešel. Zničili jste ji.
Kvůli tobě jsem vyrůstala sama.
Proč jsi tam nebyl? Proč jsi nebyl s námi?
Odpověz mi.
Chci to vědět! Všichni přede mnou všechno tajíte.
Chci vědět jednu jedinou věc! To je to tak těžký?
„Na tomto velikém starém světě
se lidé mohou prohlásit za nadřazené všem tvorům.
Jen sobě samým ne.
Jejich mysl totiž nemá tušení.
Ale jejich srdce ví, s kým se má spojit
a komu se podrobit.
Ví to moc dobře.“
Slibuju.
Zítra pojedu do nemocnice.
Kdy se to stalo?
Teď.
Takže je čas?
Oheň.
Uhynutí dobytka.
Marové útočící jeden na druhého.
Člověk v cizí moci.
Všechno jsou to znamení.
Profesorkou si nejsem jistý.
Já to viděla, tati.
Cítila jsem to.
Ještě nikdy jsme neublížili člověku. Nic neudělám, dokud si nebudu jistý.
A jak si můžeme být jistí?
Měsíc se zvětšuje.
Blíží se sklizeň bavlny.
No a? Máme začít sbírat bavlnu?
Večer uspořádáme hody.
Mary to povzbudí.
Poslední dobou jsou neklidní.
Je to bezpečné?
Podniknu přísná opatření.
Dibo, pozvi profesorku.
Marane, ty přiveď Šahsu.
Ale Šahsu našla ten náhrdelník.
Ukázalo se, že Maran lhal. Nepřijde.
To tetování se nezměnilo jen tak.
Její srdce roste.
Zvětšuje se.
Pomalu se naplňuje láskou Šahmaran.
Právě se přiblížila svému dědovi.
Přiblíží se i tobě.
Pozvi ji.
Nedělej to.
Nevydávej se sama sobě napospas.
Mám se vydat napospas ostatním?
To Maranovi nevěříš?
Nevím.
Ty toho o psychice
víš víc.
Ale já bych řekl,
že spíš než Maranovi nevěříš sama sobě.
Bojíš se, že by ses nedokázala chránit.
Jako máma?
Děti vždycky přebírají problémy svých rodičů.
Berou je za své.
Tvoje máma se nedokázala ochránit přede mnou a svým manželem.
A teď to v sobě neseš ty.
Říkáš si: „Budu se chránit za všech okolností.
Zvládnu to sama.“
Ale není to tvůj problém.
Je mámin.
Gül sama sebe zachránit nedovedla, ale ty ses jí povedla.
Jsi nejstatečnější dívka, co znám.
Říkáš mi, ať se od ní oprostím. Je to tak?
To je na tobě.
Říkám jen, že nemáš zůstávat sama, protože se chceš chránit.
OD GÜL DEMIROVÉ PRO DAVUTA DEMIRA
Budu v pořádku.
Pojď, vezmi si svůj nejlepší oblek.
Půjdeme omrknout ty hody, co?
- Hudebníci musí přijet do šesti. - Ano, pane.
Běžte zkontrolovat světla, ano?
Máme problém.
Miraç utekl.
Arune.
Je čas.
Překlad titulků: Kristýna Wanková