‎Maran!
‎Cihan!
‎Maran!
‎Ce ai făcut?
‎Ce ți-a spus? Unde te ducea?
‎Ești rănit.
‎- Ce ți-a spus, Șahsu? Unde te ducea? ‎- Dă-mi drumul! Ce relevanță are?
‎Uită-te la tine, ești plin de sânge.
‎- Ce i-ai făcut? Cihan! ‎- Am chemat ajutoare pentru el.
‎- Unde ai fost? ‎- Sunt aici.
‎Unde ai fost?
‎Acum sunt aici.
‎Unde e Cihan, Ural?
‎Spune-mi, a făcut ceva?
‎- Interesantă întrebare. ‎- În ce sens?
‎Ai întrebat dacă a făcut ceva, nu? ‎Nu dacă a pățit ceva.
‎Bănuiești că fiul tău ‎ar putea face ceva, Lakmu?
‎Șahsu, îmi pare rău.
‎Dacă puteam, veneam.
‎Uite!
‎M-aș duce oriunde cu tine.
‎Hai să plecăm! Vino cu mine, să plecăm!
‎Ți-ai pierdut mințile?
‎Crezi că vin cu tine ‎dacă nu-mi explici nimic?
‎Știu că nu are sens.
‎Dar trebuie să ai încredere în mine.
‎Să-ți spun eu ce n-are sens!
‎Voiam să vin cu tine!
‎Dacă-ți citeai mesajele, știai.
‎Voiam să vin cu tine, ca o idioată!
‎Din fericire, ai dispărut ‎și nu s-a mai pus problema.
‎Nu știu ce fel de relație ciudată avem,
‎dar într-o săptămână m-a făcut ‎să îmi calc toate promisiunile.
‎Am retras totul.
‎Dar nu mai fac asta.
‎Nu vin nicăieri cu tine, Maran.
‎Șahsu!
‎Niciodată!
‎Șahsu!
‎Alo?
‎Nu, de ce?
‎Bunicul meu a dispărut.
‎- Ce s-a întâmplat, Salih? ‎- Nu-l găsesc nicăieri. A dispărut.
‎- Spune-mi ce s-a întâmplat. ‎- Vorbeam.
‎Deodată s-a emoționat.
‎S-a ridicat și m-a îmbrățișat. ‎Apoi a plecat.
‎L-am întrebat încotro și am fugit după el. ‎Dar nu l-am găsit.
‎Parcă s-a evaporat.
‎Șahsu, ochii lui… Nici nu știu cum să zic.
‎Avea o căutătură ciudată. Foarte ciudată. ‎De parcă își pierduse mințile.
‎Nici măcar nu m-a auzit.
‎- Încotro s-a dus? ‎- Încolo.
‎În regulă, las' pe mine!
‎- Ce vorbești? Vin cu tine. ‎- Șahsu, ai încredere măcar o dată!
‎Ți-l aduc înapoi.
‎Nea Davut!
‎Unde mă aflu?
‎Vino!
‎Haide!
‎Când a început să uite lucruri?
‎Acum câteva săptămâni.
‎Ți se întâmplă să uiți ‎unde te afli sau cât e ceasul?
‎Încurci vreodată cuvintele?
‎N-ai nimic, domnu' Davut.
‎Ești sănătos.
‎Odihnește-te și trece!
‎Mai vorbim, bine?
‎Sper să te simți mai bine.
‎Și voi la fel.
‎E greu să pun un diagnostic precis.
‎Poate fi Alzheimer.
‎- Aduceți-l la spital, pentru analize! ‎- Bine.
‎- Mă puteți suna oricând și vin. ‎- Mulțumesc.
‎Țin mult la nea Davut.
‎Nu-ți face griji, Davut o să-și revină.
‎O să avem grijă de el.
‎Să știi că prin ce trec eu ‎e mai rău decât ce ți-am făcut ție.
‎Prin ce treci tu, Maran? Spune-mi!
‎Nu-mi spui nimic.
‎De ce ai plecat? Ce s-a întâmplat?
‎Nu știu nimic.
‎Nu știu dacă se va mai întâmpla sau nu.
‎Unde e Cihan?
‎Tăcerea ta sufocă tot ce e între noi.
‎Nu-ți dai seama?
‎Adevărul spus prematur e copleșitor.
‎Nu-i rezistă oricine.
‎Cihan o ducea pe Șahsu la Anavarza.
‎De unde știi ce urma sau ce voia să facă?
‎Fiul tău o luase razna, Lakmu. ‎A trebuit să-l opresc.
‎Tu?
‎L-ai oprit pe fiul meu?
‎Ce i-ai făcut?
‎Am spus că o ducea pe Șahsu ‎la Anavarza.
‎Un bazilisc nu se atinge ‎de alt bazilisc. Orice ar fi.
‎Ce nu înțelegi?
‎De ce o ducea la Anavarza?
‎- N-are de-a face cu profeția? ‎- Acum ți-o amintești.
‎Mai înainte o negai.
‎Ai tot evitat-o.
‎Acum vrei s-o protejezi?
‎Roagă-te să nu afle baziliștii ‎ce ai făcut!
‎- Altfel… ‎- Domnilor!
‎Eu v-am spus. ‎V-am spus că baziliștii sunt furioși.
‎Vor răzbunare. Nu-i mai pot opri.
‎Dar eu ți-am oprit fiul.
‎Șahmaran a făcut totul pentru iubire.
‎Trebuie să faceți la fel.
‎Lakmu, fiul tău nu poate scăpa nepedepsit.
‎Lăsați-mă pe mine s-o fac!
‎Voi face orice trebuie.
‎Dați-mi-l mie!
‎Ural!
‎E fiul meu.
‎Te rog!
‎Va sta în casă pe termen nedefinit. ‎Dacă aflu că a ieșit, cunoști pedeapsa.
‎Te-am văzut născându-te.
‎Te-am văzut crescând.
‎Te-am văzut răzvrătindu-te.
‎Te-am văzut cedând.
‎Nu m-am amestecat.
‎Fiindcă am știut că nu vei uita cine ești.
‎Baziliștii nu uită.
‎Oamenii sunt cei care uită.
‎Așa supraviețuiesc ei.
‎Dar Davut nu mai are mult.
‎Începe să își amintească.
‎Nici noi nu mai avem timp.
‎Iar tu ai atacat un bazilisc.
‎- Nu ești pedepsit dintr-un singur motiv. ‎- ‎Pentru Șahsu.
‎E destinul vostru, Maran.
‎El se va împlini.
‎Voi…
‎doar să fiți acolo.
‎Noapte bună!
‎E adevărat?
‎O duceai pe Șahsu la Anavarza?
‎Mi-a smuls colții.
‎Parcă baziliștii nu se atacă între ei.
‎De ce ne supunem acestei familii?
‎Uită-te la mine, tată!
‎El trebuie să fie pedepsit, nu eu.
‎Nu e el cel care nu crede ‎și care nu se clintește?
‎Am vrut să se termine.
‎Am vrut să fac ceva.
‎Nu trebuie să faci nimic.
‎Sigur, normal.
‎Eu nu sunt alesul.
‎- Nu am dreptul să fac nimic. ‎- Nu de-asta.
‎Atunci, de ce?
‎Fiindcă preiau eu de acum.
‎Eu nu sunt ca Ural. Nu-l voi abandona ‎pe Cihan pentru o profeție.
‎Să nu te mai apropii de Cihan!
‎Eu îți voi spune la cine să te duci.
‎PROF. CONFERENȚIAR TUTKU BÖKE ‎LECTOR
‎Dnă profesoară, ați văzut-o pe Șahsu?
‎Toți sunt în excursie la Anavarza.
‎Anavarza?
‎Acesta e castelul Anavarza.
‎Știți de ce a fost construit ‎pe această stâncă?
‎- De ce? ‎- Pentru protecție în fața invadatorilor.
‎Știe cineva legenda din Anavarza?
‎- Eu am o idee vagă. ‎- O știu.
‎Pe aici, vă rog. Vom vorbi de ea aici.
‎Persoana apelată nu poate fi contactată. ‎Lăsați un mesaj după semnalul sonor.
‎Cihan, unde ești? ‎De ieri tot încerc să dau de tine.
‎Nu-mi răspunzi la mesaje.
‎Nu mă face să vin la tine acasă!
‎Sună-mă când primești mesajul, bine?
‎Dacă priviți în jur,
‎veți vedea lângă voi ‎ruine bizantine și romane.
‎Iar în stânga se vede ‎influența otomană și selgiucidă.
‎Potrivit legendei, ‎regele din Anavarza avea o fată frumoasă.
‎- Las-o! ‎- E interzis.
‎Am zis s-o lași.
‎- Termină! Nu! ‎- Dă-mi drumul! Lănțișorul meu e acolo.
‎La ăsta te referi?
‎Tu i-ai poruncit lui Miraç?
‎Sau a fost cealaltă?
‎A vorbit cu tine? ‎Ea ți-a spus s-o aduci la Anavarza?
‎Cine e „ea”?
‎Spune-i numele!
‎- Oricum, nu crezi în ea. ‎- Dar tu, da.
‎Ești un bazilisc credincios.
‎Te-ai luptat cu mine, deși e interzis.
‎De ce, Cihan?
‎Chiar nu știi de ce?
‎Serios?
‎Din cauza lui Șahsu?
‎Din cauza ta.
‎A ta.
‎M-am luptat cu tine pentru că te urăsc.
‎Nu meriți asta.
‎N-ai vrut să fii ales. ‎Ai refuzat. Ne-ai tratat ca pe câini.
‎Și apoi?
‎Ai văzut-o pe Șahsu și te-ai smintit. ‎Ai început să faci pe profetul.
‎Cel ales, ce să-ți spun! Dispari!
‎Valea!
‎Nu scoți nimic de la mine.
‎Șahsu ține la tine, Cihan.
‎De-aia mă abțin.
‎Dar n-o voi mai face.
‎Cum vezi, e încuiat acolo.
‎Altceva?
‎Controlează-ți fiul, Lakmu!
‎Sigur e același lănțișor?
‎E un pic mai închis.
‎Îl purtam la incendiu.
‎L-am cumpărat la Hıdırellez.
‎Când l-am pierdut, ‎am crezut că îmi imaginasem tot.
‎De ce?
‎A zis că nu era real.
‎Cine?
‎Cine a zis?
‎- E rece, să n-o bei prea repede! ‎- Mersi.
‎Vrei acasă? Am adus mașina.
‎O duc eu.
‎- Vă rog, o duc eu. ‎- Ai făcut suficient, Diba. Poți pleca.
‎Bine. Pe curând!
‎V-am luat asta. Poftiți!
‎Unde rămăseseși? ‎Cine a zis că nu era real?
‎Maran.
‎Atunci, asta ce e?
‎Vrei să stai la mine?
‎Poftim?
‎Maran e băiatul medicului, nu?
‎Nu știu ce relație ai cu el. ‎Dar și tatăl lui e ciudat.
‎Niciodată nu mi-a plăcut familia aia. ‎Ferește-te de ei!
‎Îți sucesc mințile.
‎Vino și stai o vreme la mine!
‎Mulțumesc, doamnă.
‎Bunicul e bolnav.
‎Trebuie să-l duc la spital. ‎De fapt, ar trebui să plec. Mulțumesc.
‎Ăsta e un loc ciudat, Șahsu.
‎Ținutul ăsta te amețește.
‎Dar nu ești singură.
‎Poți avea încredere în mine.
‎Vă mulțumesc. Pe curând!
‎Bună!
‎Trec repede pe la Maran, ‎apoi mergem la spital?
‎- Ca să te consulte doctorul. ‎- Nu e nevoie.
‎„Nu e nevoie”?
‎Gülsüm face o pastă medicinală. ‎O să-mi revin curând.
‎Bine, mănânc-o, apoi mergem la spital.
‎Întâi, să facem ce trebuie.
‎Nu mă face să merg până acolo!
‎Taxiul e afară. ‎Ne întoarcem repede. Nicio problemă.
‎Te rog! Nu vreau să mă cert cu tine.
‎Nu vreau să mă duc la spital.
‎De ce ești așa de încăpățânat? ‎Care e problema ta?
‎Nu vrei pentru că spun eu? ‎Ca să faci exact pe dos?
‎Ești confuz și bolnav, bunicule. ‎Ai nevoie de un medic și de tratament.
‎Vrei să mori? Vrei să mă faci să sufăr? ‎Care e problema ta?
‎De ce mă privești așa?
‎De ce nu vorbești? Spune ceva!
‎Mi-ai spus „bunicule”.
‎De ce ai plecat?
‎De ce ai părăsit-o pe mama?
‎Tata a plecat tot din cauza ta. ‎Voi doi ați distrus-o.
‎Am crescut singură din cauza ta.
‎De ce nu ai fost acolo, cu noi?
‎Răspunde-mi! Vreau să știu.
‎Toată lumea îmi ascunde lucruri. ‎Vreau să știu și eu ceva.
‎E chiar așa de greu?
‎„În lumea asta mare…
‎oamenii pot ajunge să domine ‎tot soiul de făpturi.
‎În afară de ei înșiși.
‎Pentru că mintea ta n-o știe.
‎Dar inima ta știe ‎cu cine să se întovărășească,
‎cui să i se supună…
‎foarte bine.”
‎Îți promit.
‎Mâine mă duc la spital.
‎Când s-a întâmplat?
‎Acum.
‎Deci a venit timpul?
‎Incendiul.
‎Vitele care au pierit.
‎Lupta între baziliști.
‎Posesia umană.
‎Toate sunt semne.
‎Nu sunt sigur despre Tutku.
‎Ți-am spus că am văzut-o. ‎Am mirosit-o.
‎Până acum n-am făcut niciun rău oamenilor. ‎Vreau să mă asigur întâi.
‎Cum să ne asigurăm?
‎Luna e mai mare.
‎- Se apropie culesul bumbacului. ‎- Și ce? Să culegem bumbac?
‎Diseară vom avea un ospăț.
‎Pentru baziliști. ‎De la o vreme sunt neliniștiți.
‎Nu e periculos?
‎Voi lua măsuri stricte.
‎Diba, invit-o pe doamna profesoară Tutku!
‎Maran, vezi ca Șahsu să vină neapărat.
‎Dar Șahsu a găsit lănțișorul.
‎A devenit limpede ‎că Maran a mințit. N-o să vină.
‎Nu întâmplător s-a arătat tatuajul.
‎Inima îi crește.
‎Se mărește.
‎Încet, încet, se umple ‎cu iubirea lui Șahmaran.
‎Tocmai a făcut un pas ‎spre bunicul ei.
‎Va face pași și spre tine.
‎Invit-o!
‎N-o face!
‎Nu te lăsa la mila ta!
‎Să mă las la mila altora?
‎Nu ai încredere în Maran?
‎Nu știu.
‎Tu știi mai multe ‎despre treaba asta cu mintea.
‎Părerea mea
‎e că n-ai încredere în tine, ‎nu în Maran.
‎Ți-e teamă că nu te poți proteja.
‎Ca mama?
‎Copiii moștenesc întotdeauna ‎necazurile părinților.
‎Și le însușesc.
‎Mama ta nu s-a putut proteja ‎de mine și de soțul ei.
‎Acum tu porți această povară.
‎Îți spui că te vei proteja orice ar fi.
‎„O voi face singură.”
‎Dar nu e problema ta.
‎Ci a mamei.
‎Gül nu s-a putut salva, ‎dar a făcut o treabă bună cu tine.
‎Ești o fată nespus de curajoasă.
‎Îmi spui să mă desprind de ea. Nu?
‎Asta, tu decizi.
‎Eu îți spun doar să nu ajungi ‎să te protejezi singură.
‎DE LA GÜL DEMİR ‎PENTRU DAVUT DEMİR
‎O să fiu bine.
‎Haide, pune-ți costumul cel bun!
‎Mergem la ospăț, nu?
‎- Muzicanții să fie aici la șase! ‎- Da, domnule.
‎Verifică luminile, bine?
‎Avem o problemă.
‎Miraç a fugit.
‎Arun!
‎E timpul!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu