- Vítejte! - Díky.
Konečně!
- Dobrou chuť. Vítejte. Dobrý den. - Dobrý večer.
- Zavolejte, když bude třeba. - Díky, všechno v pořádku.
- Dobrou chuť. Vítejte. - Děkujeme.
Zdravím, vítejte.
- Je tu volno? - Ano.
Kde je táta?
Nevím.
Někde tu bude.
Podívám se.
Až budete moct, začněte.
Nejdřív zahrajte něco pomalejšího.
- Pak zvyšte tempo, ano? - Ano.
Jdi do hajzlu, Hare!
- Položte to tam. - Ano.
Na to zapomeňte, pane.
Už jsme tady.
A koukej, vypadá to krásně.
Tak se trochu usměj.
No teda!
Mám křeče.
Opravdu? Co se děje? Rodíš?
No jasně! Jsem snad fena, abych porodila za dva měsíce?
No a?
Ta růže vyrostla za dva dny, tak ty můžeš…
Ty s tou růží nedáš pokoj. Otěhotněla jsem, než ji šéf zasadil.
- Nijak to spolu nesouvisí. Pojď. - Aha.
Zdravím, vítejte. Pojďte se prosím posadit.
Nepotřebujeme vlastní stůl, sedneme si k nim.
Ale prosím vás. Jste u nás přece poprvé.
Připravila jsem pro vás nádherný stůl.
Prosím posaďte se tady.
- Děkujeme. - Není zač. Pojďte.
Dobře, jdeme.
- Vítejte u nás. - Děkujeme.
Kdybyste potřebovali, stačí zavolat.
- Bavte se. - Díky.
Mohli by spolupracovat.
To si nemyslím. Pojď.
Jsi v pořádku?
Marane.
Šahsu k nám pořád volá. Přestane, jen když ho uvidí.
Neodpustím mu jedinou chybu.
Nevím, co to tu noc bylo.
Vyděsil jsem tě. Moc se omlouvám.
Prosím tě, neblázni. Jsem ráda, že tě vidím.
Jdeme se pobavit.
Jste vážně milí.
Sedíme tady. Tohle je můj kamarád Cihan.
- Zdravím. - Vítej.
Dobrý večer. Děkuju.
- Vítejte. - Díky.
Tak zítra.
- Co si dáš? - Mají červené?
- Vypadáte dobře, Davute. - Cítím se tak. Díky.
Dobrou chuť.
Zavolejte mě, kdyby něco. Uslyším vás, ať budu kdekoli.
- Děkujeme. - Děkujeme.
A kdybych vás neslyšel já, tak Maran určitě. Ano?
Dobře.
Co blbnou s tou hostinou? Celý roky si nás drželi od těla.
Prostě nás chtějí pohostit, zlato.
Prosím tebe.
- Co? Už zase? - To nic. Jen jez.
Co je?
Zatančíme si.
Chtěla ses bavit.
Ty neumíš tančit?
- Omyl. Mám v rukávu pár triků. - Vážně?
- Jdeme. - Jdeme.
Miraçi.
Přijď, bratře.
Zatančíme si. Co?
Můžou sem vtrhnout. Dej pozor.
Musím za někým zajít.
- Za kým? - Za profesorkou Tutku.
Hele, kdo přišel.
Paní profesorko, vítejte. Je nám ctí.
Mně také.
Rád bych si s vámi promluvil.
Zvažuji spolupráci mezi psychiatrií v nemocnici a vaší katedrou.
- Co vy na to? - Zní to zajímavě.
Rád bych to probral, jestli máte čas.
Myslíte teď?
Bude to chvilka.
Pojďme stranou.
Prosím.
Tudy.
To musíme jít tak daleko?
Nechci, aby nás rušila hudba. Tady si promluvíme v klidu. Pojďte prosím.
Tudy.
Tudy, prosím.
Tudy.
Pusťte mě!
Zešíleli jste?
Pusťte mě!
Rozhodla jsem se ti důvěřovat.
Jak se to stalo?
Už mě nebaví držet se na uzdě.
A potlačovat svoje pocity.
Ke všemu se váže nekonečně mnoho možností.
A v jedné z těch možností…
tě miluju.
Já tě miluju ve všech možnostech.
Pusťte mě!
Dibo, jsem tvoje profesorka!
Co ode mě chcete? Pusťte mě!
Pusťte mě!
ŠAHMARAN
Šahsu.
Marane.
Je to skutečné.
Co?
Tohle.
Nezapomeň na to.
Slibuju.
Šahsu.
Copak?
Musím se vrátit.
Já taky.
Cítím se trochu zvláštně.
V dobrém, nebo špatném slova smyslu?
Nevím.
Cítím se jako někdo jiný.
Někdo, koho neznám.
Ale asi si ji oblíbím.
Já už si ji oblíbil.
Dojde k tomu?
Mluv upřímně.
Vyplní se tentokrát proroctví?
To řekni ty mně. Ty znáš Šahsu.
Řekl jsi, že přebíráš velení.
- Sám jsi mluvil s Arunem. - Pst. Vzpamatuj se.
Ural má na své straně věštkyni. Je silnější.
Chceš, abych byl podezřelý?
Zase jim to projde.
Ten nesmysl o míru mezi lidmi a hady…
Zase se budeme obětovat, schovávat a předstírat, že neexistujeme.
Aspoň se jim pomstěme.
Řekni mi, co ti vlastně vadí.
To proroctví se vyplní díky němu.
Bude ještě uctívanější!
Bude mu patřit všechno.
Neboj se.
Jestli se proroctví vyplní,
Maranovi to ublíží ze všech nejvíc.
- To je hummus? - Asi jo.
- Chutnala jsi ho? Jaký je? - Jde to.
- Pane, potřebujete něco? - Seď, prosím. Jezte.
Kam to jde?
Nevím, prostě odešel. Třeba ho zase něco napadlo.
Marane, kdes byl? Všude tě hledám!
Musíš se mnou okamžitě do stájí.
- Kousni si. Neboj, neporodíš. - Salihu, začínáš mě srát.
Fajn. Chápu. Neporodíš po dvou měsících jako fena.
Feny po dvou měsících nerodí, troubo. To hadi.
- Hadi kladou vejce. - Ale někteří rodí.
To bys nepochopil. Nebudu ti to vysvětlovat, moulo.
Co to plácáš?
Kde je Davut?
Před chvilkou odešel.
Jo, šel tamtudy.
Tamtudy?
Zvláštní.
Kde jsme skončili?
Asi nikde.
Přeju ti to.
Opravdu?
Samozřejmě.
Přeju ti štěstí.
Jenom zajdu za dědou. Pak se uvidíme.
Pusťte ji.
Změna plánu.
Už jsem tu. Zpátky nejdu.
Uklidni se.
Nechceš se pomstít?
Říkáš, ať přestanu.
To ne, bratře. Neříkám, ať přestaneš.
Ale máme nový cíl.
Koho?
Připrav se.
Pomsta za Šahmaran je všem u prdele.
My ji pomstíme.
Přísahám, že teď to fakt bolí.
Co se děje?
Medine?
Neděs mě.
Pane Urale!
Medine, to nic. Uklidni se.
Dojdu pro doktora, jo? Seženu ti doktora, Medine.
Uklidni se.
Hned se vrátím. Nic se neděje, Medine. To nic, broučku.
Pane Urale!
Něco se děje.
Cítím to.
Něco se děje!
Ne, venku, na zahradě.
Poslední znamení.
Člověk porodí hada.
Kdo?
Dědo!
Slyšíš mě? Dědo!
Dědo! Co se stalo?
Slyšíš mě?
Marane!
Pane Urale! Viděli jste Urala?
- Kde je doktor? Pane Urale! - Co se stalo?
Pojďte se podívat. S Medine se něco děje.
- Co? - Krvácí.
Marane!
Dědo! Řekni mi, co se stalo!
Medine! Podívej, je tu doktor.
Co se stalo? Kde krvácíte?
Medine…
Jsem těhotná.
- Hned ji vezměte do domu. - Dobře.
Dobře, jdeme.
Opatrně.
Dědo!
Dědečku!
Musíme zavolat doktora, Marane.
Marane, musíme zavolat doktora! Kde je tvůj táta?
Nemůže přijít.
Jak to myslíš?
Tak musíme zavolat záchranku.
Jdeme. To nic, Medine. Kam mám jít?
- Položte ji sem. Na pohovku. - To nic, Medine.
- Medine, podívej se na mě. Bude to dobrý. - Pojďte sem.
- Položte ji tam. - Tady ji položte.
To omdlela? Medine, podívej se na mě.
Dej jí to pod hlavu.
Přines mi věci.
Medine, podívej se na mě, lásko. Slyšíš mě?
- Počkejte venku. - Zůstanu.
Salihu, pohled na vás jí přitěžuje.
Můj otec se o ni postará. Necháme je. Pojďte se mnou, Salihu.
Haló?
Potřebujeme okamžitě sanitku.
Můj děda nemůže dýchat.
Prosím, pospěšte si.
Adresa… Adresu neznám.
Marane, jaká je to adresa?
Dýchejte.
- Něco se jí stane. Mám strach. - Jdeme. Jdeme, Salihu.
- Medine, jsem tady! - Salihu!
Šahsu!
Ukažte.
Oddálí to porod.
- Musíme ji hned odnést do lázně! - Dobře. Tati!
Zůstaň tam.
Ty…
Tam vevnitř…
Jak?
Jak jsi dědovi udělal to se zuby?
Co víš o Šahmaran?
Co?
Šahmaran byla královna hadů.
Žila daleko od lidí ve svém podzemním ráji,
spolu s démony ifrity, hady a Mary, napůl hady, napůl lidmi.
Před stovkami let se zamilovala do člověka.
Jmenoval se…
Camsap.
O čem to mluvíš?
- Davut… - Je v pořádku.
Podívej, nemáme moc času, Šahsu. Musíš mě vyslechnout. Prosím.
Camsap a Šahmaran se zamilovali.
Jednou chtěl Camsap zpátky nahoru.
Chyběl mu domov a rodina.
Šahmaran řekla: „Musíš mi slíbit, že lidem nepovíš, kde jsem.“
Camsap jí to slíbil.
Šahmaran mu uvěřila.
Ale ona ne.
Jaká ona?
Šahmaranina sestra, Lilith.
Řekla své starší sestře: „Nedělej to. Lidé jsou od přírody zrádní.
Prozradí, kde žijeme, a podvede nás. Bude to náš konec.“
- Proč mi to vyprávíš? - Pochopíš to. Poslouchej.
Camsap vyšel nahoru.
Doslechl se, že sultán stůně a vyléčí ho Šahmaranin ocas.
Camsap mu chtěl pomoci.
Nebo se nechal unést tím, že ví něco, co nikdo jiný netuší.
Chtěl slib od vezíra.
„Řeknu vám, kde je, ale nesmíte jí ublížit.“
Prozradil, kde se ukrývá.
Rozpoutali peklo, Šahsu.
Vezír porušil slib.
Lidé vtrhli do Šahmaranina ráje a zajali ji.
Lilith zuřila. Chtěla Camsapa na místě zabít.
Ale Šahmaran to nedovolila.
Uvěznila svou rozlícenou sestru na dně studny jednoho hradu.
Proklela ji. Pak se obrátila k Camsapovi.
Řekla mu: „Až mě zabijete, rozdělte mé tělo na tři díly.
Sultánovi dejte vypít vývar z mé hlavy. Je léčivá.
Vezírovi dejte vypít vývar z mého trupu. Je jedovatý.
A ty, má lásko…
Ty vypij vývar z mého ocasu. Je v něm má moudrost.“
Neboli nesmrtelnost.
Přestaň! O čem to mluvíš?
Šahmaran zabili, Šahsu.
Camsap přežil.
Se všemi výčitkami a vinou.
S vědomím, že nikdy nezemře.
Přežila i Lilith. Uvězněná ve studni, s touhou po pomstě.
Plná nenávisti přísahala.
Jednoho dne se vrátí a pomstí se na lidech.
O čem to mluvíš, Marane? Je to jen mýtus. Báchorka!
To jsem si myslel, ale je to pravda.
Uvěřil jsem tomu díky tobě, Šahsu.
- Zešílím. Zmlkni! - Nezešílíš.
- Nechci tě poslouchat. - Ale musíš.
Opatrně.
Co to se mnou vyvádíte?
- Bude to dobré. - Krvácí dál.
Injekce nepůsobí.
Co to je?
Co to se mnou děláte? Pusťte mě! Co si o sobě vůbec myslíte?
- Prosím, klid. - To nic.
Uklidněte se.
Bude to dobré.
- Pusťte mě. Salihu! - Klid.
Nic se neděje.
Nemůžeme nic dělat. Rodí.
Ty…
Co jsi zač?
Lilith byla odhodlaná.
Chtěla se jednoho dne dostat ze studny a zničit lidstvo.
Mohla ji zastavit jediná věc.
Jediná věc.
Proroctví.
Mar se zvláštním znamením a vyvolená dívka se budou milovat až za hrob.
Jenže tentokrát bude muset pro lásku obětovat svůj život člověk.
Dívka opustí vše, co zná, a odejde pod zem.
A Šahmaran se znovu zrodí.
Pak budou Marové a lidé navždy žít v míru.
Ty jsi…
had?
Jsem Mar.
A mám znamení.
- Tohle nemůže být pravda. - Všechny tvoje prožitky byly skutečné.
Nepřicházela jsi o rozum. Jen jsi to cítila.
Protože jsi to ty.
Ty jsi vyvolená.
Čekal jsem na tebe tak dlouho.
Tak strašně dlouho.
Proč já?
Vyvolená musí být potomkem Camsapa.
Potomkem zrádce.
Ve skutečnosti nejsi Davutova vnučka.
Jak je Medine?
Jak je na tom Medine?
- Co je s ní? Je v pořádku? - Marane!
Pane Urale, jak je jí?
- Počkejte tu. Podívám se na ni. - Počkat!
- Počkejte tu. - Co to děláte? Počkejte! Otevřete!
Co to děláte?
Medine!
- Kde je Maran? - Co je?
Dochází nám čas. Naplňuje se poslední znamení.
Musím najít Marana. Musí mluvit se Šahsu.
Já ho najdu.
Viděl jsem ho.
Najdu ho a dám vám vědět, ano?
Můžeš se vrátit. Zvládneme to.
Jak…
Jak to myslíš, že nejsem Davutova vnučka?
- Camsap za svou zradu draze zaplatil. - Co je mi po něm?
Podívej, už ti nechci dál lhát. Tak mě vyslechni, prosím.
Camsap se nenáviděl.
Mnohokrát se pokusil zabít. Zkoušel to, ale nedařilo se mu to.
Byl totiž nesmrtelný.
Naše věštkyně Çavgeş ho nechala zapomenout.
Když se začal rozpomínat, znovu ho omladila.
Camsap pokaždé začínal od začátku.
Žil různé životy pod různými jmény.
Neměl děti, až na…
tvou mámu.
Nevěděl o svém hříchu. Nepamatoval si ho.
Ale pamatoval si tu bolest.
Neznámý pocit mu našeptával: „Zabij se. Nezasloužíš si žít.“
Proto odešel, Šahsu.
Jinak…
by se zabil před vlastní dcerou.
Dědovo utrpení trápilo i tvou matku.
A zdědila jsi ho i ty.
Osamělost. Pocit, že nikam nepatříš.
To je cena za zradu.
Šahsu.
Tvůj dědeček
je Camsap.
Tohle je šílenost.
Ty jsi šílenec.
Šahsu.
Počkej chvilku.
To proto jsi za mnou přišel?
Kvůli proroctví?
Ne, naopak. Přišel jsem za tebou navzdory proroctví.
Přišel jsem, i když jsem to popíral a chtěl od toho utéct.
Tomuhle věř, i kdybys zbytku nevěřila. Je to pravda.
Miluju tě, Šahsu.
Šahsu, nezapomeň na to.
Dneska jsi řekla, že nezapomeneš.
Nezapomeň.
Nech mě na pokoji.
Nemůžeš tomu utéct. Šahsu!
Nemůžeš tomu utéct!
Nejde to!
Déle už to zadržet nedokážu.
Kde je Maran? Musíme mu to říct.
- A co? - Cihan už ho hledá.
Co mu musíte říct, tati?
Co neví?
Co před Maranem tajíte?
Proroctví má další krok.
Šahsu.
Šahsu!
Nech ji jít.
Lilith už přichází.
Přesně to chci.
Já to věděl.
Cihane.
Ty jsi Maranovi lhal?
Celou dobu jsi ho tahal za nos?
- Hare! - Nech mě!
Já půjdu.
Půjdu to Maranovi říct.
Ale až odejdu, začne to.
Pojď sem.
Držte ji pevně.
Máš někam namířeno, Davute?
Celou dobu
bylo potřeba zabít tebe.
Ne tvoji vnučku.
Kde je Šahsu?
Jak mi to mohlo uniknout? Přece…
Celé jsi to začal ty, ne?
Svojí zradou.
Camsape!
Šahsu…
Držte ji. Už je to dobré.
Dobře, už je po všem.
Už je dobře.
Už od počátku věků
zrazuje lidstvo vše, co miluje.
A my jen přihlížíme.
Čekáme, až prozřeš.
Protože svět nepatří tobě, člověče.
Není jen tvůj.
Tak už mi věříš?
Toto pravila před tisíci lety vládkyně hadů.
„Člověče! Opovaž se mne kdy milovat!“
Svět nepatří tobě, člověče.
Není jen tvůj.
Překlad titulků: Kristýna Wanková