СЕРІАЛ NETFLIX
Кажуть, на порозі смерті
усе життя проноситься перед очима.
Як підсумок усіх рішень, що тебе до цього привели.
І буде справедливим сказати,
що мої рішення не тягли на Нобелівську премію.
Згадуючи ці моменти у наркотичній ясності,
я розумію, що те, що вважала вільним падінням…
насправді було поштовхом, якого я потребувала, щоб рвонути
як ракета.
Я думала, це кінець.
Але це був лише початок.
І це відкриття змусило мене
усе змінити.
Ти вже вдруге повернувся з мертвих.
Не випробовуй долю.
Якщо сука, яку ти кохав, пробиває тобі голову,
принижує тебе і грабує,
природно плакати
з гніву чи безпорадності.
Але Ромео плакав від щастя.
Бо замість того, щоб дати померти, Корал його врятувала.
Це чарівний, емоційний момент, що вартий святкування.
І тоді я перетнула межу.
Якщо точніше, 17-сантиметрову лінію.
Я б могла подумати: це ж той самий кокаїн
зі спідом і амфетамінами, від якого впав Ромео.
Та я не в настрої драматизувати.
Дівчата!
Снігуронька прийшла
звільнити вас.
Знаєте, що це?
Бухгалтерська книга Ромео.
Подивимося.
Рубі.
Ти йому винна 260 баксів за зачіски,
700 за презервативи і…
п'ять штук авансу за поїздку в Іспанію.
Ти розрахувалася.
І ти теж.
І ти.
Йому ніхто нічого не винен.
Бо ми йдемо.
Я це забираю.
Це також.
І це.
Вам цікаво, як ми підемо без паспортів, так?
Вони в мене!
Подивимося. Асунсьйон Мірелес. Майлі Родріґес.
Це твій.
Аліс Вадійо.
Італія? Парагвай?
Я в своєму житті багато вживала, але ще ніколи не була такою піднесеною.
Я почувалася клятим босом.
Ти куди? Ви з Ромео завершили бесіду?
Поговорили душевненько.
У бідолашного передозик.
Між нами кажучи, Ромео щось не дуже.
Трішечки перебрав з наркотою, що в його стані не дуже добре.
Дай йому трошки любові.
І метадон.
Ще один крок — і ти мертва.
Ти не підеш.
Іншого разу твої слова мене б налякали.
Але знаєш що?
Я знайшла, де Ромео тримає зброю.
Що? Хтось ще хоче мене зупинити? Ніхто?
Бо в мене пістолети, тож…
Я йду.
Далеко не підеш.
Довбана наркоманка.
Ти правий. Не про «далеко не підеш», а про другу частину.
Знаєш, чому я люблю так обдовбатися?
Бо з усього лайна, що я пробувала,
це єдине, що мене не підводило.
Воно завжди вставляє.
Хоча я відкриваю нові способи розважитися.
Що скажеш, Шафо?
Розважимося ще?
Тримайся, Венді.
Де мій брат?
Що ви з ним зробили?
Крістіане, заспокойся. Гаразд?
-Не стріляй. -Чия це кров?
Чия кров, бляха? Ви його вбили?
Вбили?
Будь ласка…
Дай проїхати, бо знесу голову.
Якого біса ми робимо?
Ми всі здуріли, чи що?
Я не хочу вас вбивати.
Та боже! І ви двоє — не кляті вбивці.
Скажіть, де мій брат.
Скажіть.
Ми ж можемо нормально жити.
Усім пробачити.
Венді.
Дивися.
Я перший, гаразд?
Дивися.
На коліна.
На коліна, бо вб'ю.
Це зі мною зробив твій свинота-брат.
І якщо я його ще не вбила,
сподіваюся, скоро здохне.
Йому звідти не вилізти.
Сподіваюся, те саме буде з тобою.
Відкрий рота.
Відкрий клятого рота.
Знаєш, чому я не можу, як ти сказав, мати нормальне життя?
Бо те, що ти зі мною зробив,
не можна забути, покидьку.
Кажуть, ти не робиш анал.
Ні, не роблю.
Чому це? Тобі огидно?
Чи вважаєш це неприродним? Чи що? Скажи.
Це боляче.
Тому клієнт приходить скаржитися
і просить назад 250 євро?
Це клятий бордель. Це написано на дверях у неоні.
А ти шльондра, і мусиш робити все, що просять клієнти. Абсолютно все.
Звісно, якщо за це платять.
-Це дуже боляче. -Ага, боляче.
Не хвилюйся, я тобі з цим допоможу.
Я тебе розтягну.
Трошки болю — і ціле життя насолоди.
Ось побачиш.
Ні!
Відпустіть, благаю!
-Пустіть. -Заткнися!
Молися.
-Отче наш… -Ні.
Не Отче.
Молися Діві.
Богородице Діво,
Благодатна Маріє, Господь з Тобою.
Благословенна Ти між жонами, благословен плід…
-Венді, відпусти його. -Продовжуй!
Я далі не знаю.
То спочатку, вилупку.
Венді.
-Богородице… -Гучніше!
Богородице Діво, радуйся, Благодатна Маріє, Господь з Тобою.
Благословенна Ти між жонами, благословен плід утроби Твоєї.
Хочеш пощади — молися.
Молися.
Молися, дідько!
Отче наш,
що є на небесах…
Богородице Діво, Благодатна Маріє, Господь з Тобою.
Благословенна Ти між жонами,
благословен плід утроби Твоєї.
Нехай святиться Ім'я Твоє.
Хай прийде Царство Твоє…
Під Твою милість прибігаємо, Діво,
молитов наших в час журби не відкинь, але з біди визволяй.
Амінь.
Мою!
Мою, тримайся там!
Тримайся, Мою!
Треба з'їхати з дороги.
Мамі, ми домовилися бути в кафе.
Побачать мене — викличуть копів.
Їдьмо лісом. Так буде швидше.
ЗОНА ПОЛЮВАННЯ
Мою!
Брате!
-Гей! -Ти цілий?
Відійди!
Бий сильніше! Бий!
Бий!
Ось, тримай руку.
Тримай руку!
Ти цілий?
Венді, усе нормально? Венді.
Ні, не нормально.
Мою, усе скінчено.
Ти в безпеці, Мою. Усе скінчено.
Скінчено. Усе добре.
Скінчено, бро. Ти в безпеці.
Не хвилюйся.
Я тебе понесу. Допоможи мені.
Валімо звідси назавжди.
-Будь ласка. -Куди ми поїдемо?
Куди завгодно. Ти щойно вибрався з могили. Це другий шанс.
Ти не розумієш?
І ми витратимо другий шанс на те, щоб жити ховаючись?
Після того, як мене хотіли вбити,
наче собаку,
без кисню.
-І що ми в біса робитимемо? -Якось почнемо спочатку.
Я почну спочатку, коли вб'ю їх.
З етики.
І вірності Ромео.
І з самоповаги.
Гаразд.
Але я з тобою.
І після цього
ми почнемо нове життя.
Пообіцяй мені.
Пообіцяй.
Обіцяй.
Тримайся, Венді.
Тримайся.
Тоні!
Постав мені пісню.
Не цю — ця гівняна. Іншу!
Так, оцю. Гучніше!
Так, цю!
І хочу бульбашок. І спускайся! У нас тут вечірка.
Усі підходьте! Ну ж бо, Лупе.
Покажи, як ти танцюєш.
В наркотиках найкраще і найгірше — це повний відрив від реальності.
Те, що ти бачиш, відчуваєш, чим насолоджуєшся —
усе це в твоїй голові.
Час змінюється,
ритм змінюється,
закону тяжіння більше не існує.
Але це також найприємніше.
Байдуже, якщо реальність тріщить по швах.
Шафо. Ти чого там сидиш?
Ходи до нас на вечірку.
Тягніть сюди покидька. Нехай танцює.
Я не бачила, як він танцює. Хочу побачити.
Шафо, твоя черга. Потруси задом.
Ну ж бо, хлопці! Ми тут стільки веселилися!
Влаштовували парубоцькі вечірки,
корпоративи — це був відпад!
Такі гарні спогади!
Подивимося, хто найкраще цілується!
Я завжди думала, що поцілунки — це прояв кохання.
Останній непохитний бастіон, який щось означає.
І що повії не цілуються в губи. Але я помилялася.
У борделях можна все.
Тебе будь-хто може цілувати, і ти всю ніч відчуватимеш його слину.
«Красуня» — це клятий жарт.
Єдине, що їх поєднувало з Річардом Гіром —
вони їхали додому на дорогих машинах.
Це лайно і люди, що завдали тобі болю, викарбовуються в пам'яті навічно.
Усі, танцюйте!
Це патологічна ненависть. Внутрішня сила, яку ти не контролюєш.
Бажання відплатити тому, хто зробив тобі боляче.
Зараз мене вбивали катарсис і ця патологічна ненависть.
Підбадьоримося парою чарок.
По чарці нам!
Чарки.
Для дівчат і для мене.
Лупе, допоможи. Мені рук не вистачає.
Так!
Народ, чому ви для мене не танцюєте? Дідько!
Ми…
Ця вечірк…
Ну ж бо!
Давайте, усі!
Нумо!
Як тут спекотно.
Бляха, яка паскудна вечірка. Лайно.
Здуріти.
Яка гімняна вечірка.
Шафо, що ти робиш?
Думаєш, я тебе не бачу?
Піднімайся, сволото.
Дограєшся, я тебе вб'ю.
Ромео!
Твоя Джульєтта чекає на тебе!
Спускайся до нас на вечірку.
Я йду.
Мені треба до подруг.
А ви лишайтеся тут.
Гаразд?
Я пішла.
Не забувай, що я добряче нюхнула,
і в мене три пістолети. Гаразд?
Коли тебе так сильно підносить, падати болісно,
бо вибиває весь дух.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда