EN NETFLIX-SERIE
Där är det.
Det är en svensexa.
De är ungdomar, så de ska nog sköta sig. Annars ringer du mig. Jag är i närheten.
-Vad ska du göra? -Titta på soluppgången på stranden.
Okej.
Vill du vara med?
Jag är nog inte rätt klädd.
Inte jag heller, men underkläder är väl praktiskt taget en bikini?
Är latexkläder som en bikini?
Latex, lack… Allt funkar.
Kom.
-Vi måste åka. -Nej!
Klockan är inte så mycket. Ingen bryr sig.
-Jag skulle gärna stanna, men jag måste. -Ska du till kyrkan?
Ja.
-Jag ska med en färja. -Vart?
Madeira.
-För att hämta tjejer? -Nej, inte för att hämta tjejer.
Vad ska du göra, då?
Jag gillar att surfa där med.
Du har en perfekt strand för surfing här.
-Man kan göra annat där också. -Som vadå?
Äta bacalhau, till exempel. Köpa billiga märkeskläder.
Tvätta pengar från Romeos klubbar.
Vad vet du om penningtvätt?
Inget.
Men jag vet att Madeira är en frihamn.
Och att ingen frågar varifrån pengarna kommer.
-Har jag fel? -Så kan det vara.
Har du pengarna i surfingbrädorna?
Det börjar brännas.
När man ligger och myser efter ett knull är det lätt hänt att man försäger sig,
även om man knappt känner kvinnan.
Ni hade ju ändå en mycket intim stund tillsammans,
så det är inte konstigt om du råkar berätta saker för henne
som du aldrig skulle berätta för din flickvän eller din fru.
Och definitivt inte din mamma.
Vi är ju ändå bara horor, så vad skulle vi kunna göra med den informationen?
Men sanningen är att vi har en svart låda här inne.
Vem vet om vi kan ha nöje av den nån gång i framtiden?
Skåpbilen åker runt till Romeos sju klubbar en gång i månaden.
Vi behöver bara plocka den innan den kommer fram till färjan till Madeira.
Och sen, i stället för att ligga 30 back…
…ligger vi två miljoner euro plus.
Tre miljoner…
Ja…
Det låter ju enklare än den förra planen.
Gropen var en skitidé. Jag var helt bäng.
Hördu!
Ge oss bilen, annars skjuter jag kuken av dig!
Ge oss stålarna om du inte vill tillbringa resten av livet i en kista!
Jag ska ha de här.
Vi kan väl inte råna en värdetransport med bara en kula?
Jo. Vi hotar dem och sätter en kula i vindrutan.
Då blir de så rädda att vi inte behöver fler.
Och när de hör våra röster?
Vad är det med dem?
Vadå? Vi är tre tjejer och de är en hög med mansgrisar.
Det blir säkert Cachopo, den svarta killen eller kinesen.
De kommer att känna igen våra röster.
Och om inte?
Antingen säger vi ingenting…
…eller låter nån annan snacka åt oss.
Underbart.
ÖPPET
Här kom Wendys svarta låda till användning.
Hej, Fermín.
Fermín del Pino, järnaffärsbiträde på livstid
och blivande rånröst. Känns han inte bekant?
Det tyckte inte Wendy heller först.
Hej, Wendy. Har du fått ledigt?
Förlåt, känner jag dig?
Hon kände inte igen honom förrän han krävde en avsugning på toan.
Fitthjulet!
Fermín var den där tillbakadragna vännen som alla har. Blyg.
Den som går i kyrkan och hjälper grannar med matkassar.
Men han hade också en ventil som när som helst kunde gå upp.
Som en ölburk.
Och när det hände blev han sadist på bara några sekunder.
Vi behövde bara skaka burken ordentligt
så att odjuret inom honom kunde hjälpa oss med vår plan.
Vi såg dig gå in.
Vi ville tacka för drinkarna häromdagen.
Var du kvar sent? Fötterna ömmar fortfarande efter dansen.
Jag dansar sällan.
Är allt bra?
Jättebra.
-Kommer du med på en kopp kaffe? -Nej…
Jag öppnade precis.
Du bjöd ju oss senast, så nu vill vi bjuda dig på kaffe.
Du kan väl ta rast?
Frun?
-Visst får han ta rast? -Självklart.
Kom nu. Häromdagen var du inte lika svårflörtad.
Han sa faktiskt att han ville träffa oss igen.
Eller ljög du för oss, Fermín?
Nej.
Gå och drick kaffe nu.
Seså.
Ja…
Kom då.
-Vad vill ni? -Lugn, var inte sån nu.
Vi vill bara ta en promenad och prata lite.
Om vadå?
Du ser så rekorderlig ut i den här söta jackan.
Du följer med utan ett knyst och utan att dra uppmärksamhet till oss.
Så kan vi fira återseendet.
-Snälla, mamma är ju därinne. -Säg hej då till henne, då.
Så slipper du dö när hon ser.
Gå nu.
Ska du inte säga nåt?
På grund av mamma eller att vi inte får nåt nytt liv?
På grund av Romeo?
Ska du inte säga nånting alls?
Jag vet ju inte ens om du hör mig.
Jag skulle bra gärna spöa skiten ur Romeo, men han är ett vrak.
Kan du åtminstone se på mig?
Romeo har alltid hjälpt oss. Om det är bra vet jag inte, men så är det.
Han har gett oss jobb och tagit hand om oss.
Säg nåt, för helvete. Vad är det?
Mamma klarar sig. Romeo gör henne inte illa.
Vi ska fortsätta som förut, helt enkelt. Förstår du?
Lägg ner den där jävla katatonin.
Vi ska åka till klubben och göra vårt jobb, som vanligt.
-Varför gillar ni takterrassen så? -Vad tror du?
Här finns reggaeton och sol. D-vitamin är nyttigt.
Vi kanske skulle hålla öppet längre om ni är så uttråkade.
-Nej! -Nej, lägg av.
Glöm det.
Här hänger arbetskläderna fint i solen.
Vems är den här skiten?
Min, så klart.
Jag vet att den inte är din, Tsunami. Gata?
Rubí?
Lupe?
Nej, papi.
"Nej, papi…"
Då ska vi se vem Askungen med pattarna är.
Hjälp till nu, tjejer. Jag gör bara mitt jobb.
Det handlar om kvalitetskontroll. Visa pattarna.
Det är samma sak om man säljer stolar, bilar eller horor.
Produkten måste leva upp till en viss standard. Visa pattarna.
Kom hit, ni som är nya. Romeo har inte hunnit kolla er än.
Christian.
Dra upp linnet.
Vi har en vinnare.
Inget där fram, och inget där bak.
Var fan tror du att du är?
Du travar runt med en tre storlekar för stor bh med silikoninlägg.
Du utlovar nåt som inte finns där.
Vad ska klienterna säga när de ser att det var tomt där i?
Förlåt, jag ska inte ha den igen.
Vad har du då att erbjuda klienterna?
Tror du nån kommer hit för att ligga med en kvinna med mindre bröst än Cachopo?
Nej, och jag ska säga varför.
För att sex handlar om omåttlighet. Överflöd.
Orgier, backanaler…
Se bara på skulpturerna från primitiva civilisationer.
De hade enorma bröst och ben som pelare.
Vilka är vi att säga att de hade fel.
Därför…
…ska du opereras.
Nej, det vill jag inte.
Det är ingenting att diskutera.
Det är inget infall. Det handlar om affärer.
Många flickor här har varit av dr Guerra. De är mycket nöjda.
De ser ut som omslagsflickor nu. Se det som en karriärinvestering.
Den andra.
Den största.
Tack.
Få se…
Det blir bra.
Ut med dig. Händerna i nacken så att jag ser dem.
-Vad tänker ni göra? Snälla… -Gå.
-Nej… -Stanna inte!
-Snälla… -Gå.
Höger här.
-Ner med dig. -Va?
Ner i gropen.
Annars skjuter jag dig i pungen så att du aldrig kan gnida den mot nån igen.
Jag visste inte vad jag gjorde. Ta bort pistolen.
Vad gör du, din galning?
Vi skulle skrämma honom, inte skjuta honom.
Ner på knä.
Ta bort pistolen. Vi skulle be om hjälp, inget mer.
Ner på knä.
Jag ska hjälpa er. Döda mig inte.
Han ska inte hjälpa oss.
Jag jobbar inte med svin.
Du sa att du inte skulle döda honom.
Snälla.
Jag har ändrat mig.
Jag gör vad som helst. Snälla.
Jag gör vad som helst.
Gör du som jag säger?
Ja…
Ja.
Bra.
Du ska hjälpa oss med ett rån. Sen kanske du får leva.
Jag gör det!
Han har sagt att han gör det.
Jag gör det.
Han gör det inte.
Han har ingen stake.
Så jag dödar honom.
Det här är ett rån!
Om ni rör er dödar jag er!
Om ni andas dödar jag er!
Om ni tittar på mig dödar jag er!
Därmed var vårt gäng fulltaligt.
Tron om att man snart ska dö får tankarna att klarna
och suddar ut den lilla värdighet man har kvar.
Vilket mästerverk.
Vilket överdåd.
Du ska se att sommarklänningarna sitter bättre nu.
I kväll får du många fler kunder.
I kväll? Men…
Jag har ju stygnen kvar.
Vi täcker dem med hudfärgad ärrtejp, bara.
Om några månader syns det ingenting.
Men det gör ont och jag tror jag har feber.
-Jag kan inte lyfta armarna. -Då är det bara bra att arbeta.
Ge henne ett par värktabletter, Charlotte.
Eller hasch.
Det skingrar tankarna.
Börja med att tjäna ihop 10 000 euro för operationen.
Du såg det väl som en investering?
En investering…
…innebär ett förskott.
För din egen framtids skull.
Nu blir det lättare för dig att betala.
Det får bli fler samlag, men så är du också mycket mer åtråvärd nu.
Nu har du mer att erbjuda.
De kan ta dig mellan brösten, komma på dem…
Som när en fin restaurang utökar menyn.
Cachopo.
Hon kommer inte härifrån förrän hon är i klimakteriet.
Vårt jobb är att underhålla vårt stall med operationer, droger…
Det som krävs.
Jag avgör när de kommer hit.
Och framför allt när de kommer härifrån.
Kliv ur bilen.
Det här är min lillebror Christian som jag har berättat om.
Vad har han råkat ut för?
Han blev slagen.
Jag tror han är chockad. Han säger inget, tittar inte på mig, reagerar inte.
Det var inte mitt fel att han fick stryk, men han har nog svårt att acceptera det.
-Acceptera vad? -Frustrationen.
Vi jobbar ihop. Han är också chaufför.
På sistone har chefen satt stor press på oss.
Och han vill åka på semester. Till stranden.
Men nu är han sjukskriven efter misshandeln och vi kan inte åka.
Vad fan snackar du om?
Skulle jag lacka ur för att jag inte får en helg på Ibiza?
-Jag är torped som du. -Tyst.
Vi har dödat en elektriker och dränkt en man i syra,
och begravt tre kvinnor levande med liken. Det är det livet jag vill slippa.
Inte chaufförsjobbet.
Vad har du gjort?
Vill du att de sätter dig i fängelse? Och mig?
Du har dömt mig till fängelse.
Inser du vad du precis gjorde?
-Efter allt jag har gjort för dig! -Som vadå?
Fiskat och släppt fiskarna? Tagit hand om hundar?
Sagt att flickorna kommer för att de är fattiga?
Det är du som hämtar dem, Moi.
Romeo är inte vår familj!
Vi är fångar precis som de.
Som mamma.
Han avgör när folk kommer dit och därifrån.
Vi hamnar i fängelse på grund av dig!
Fattar du inte det? Iris ringer polisen.
Hon är en hederlig kvinna.
Vart ska du? Vad gör du? Christian!
Christian! Vart ska du?
Vad har du gjort?
Antingen lämnar vi det här livet, eller inte.
Undertexter: Karl Hårding