SERIÁL NETFLIX
Zdravím, zůstaneme ještě jednu noc.
To jste mohly říct ráno při odjezdu.
- Kolik vás je? - Dnes jen tři.
Stejná kreditka?
Ne. Hotově.
Zvoní vám telefon.
Jo, ale my dnes nekroutíme.
- Vlez tam. - Ne.
Vlez tam.
Matka?
Všichni ven! Hned!
Co to s tebou kurva je?
Vždyť jsi mu prostřelila ruku.
Co teď? Je úplně mimo a krvácí nám tu do vany.
Udělala to schválně.
Neudělala. To není pravda.
Chtěly jsme ho vystrašit, ne zastřelit.
Bála jsem se, že mi vezme zbraň. Bránila jsem se.
Co budeme dělat? Vyplýtvala jsi naši jedinou kulku.
No tak promiňte, no.
Bez bouchačky dodávku nepřepadneme. To je asi jasný, ne?
Tak to prostě zrušme a je to.
Schrastíme prachy jinde nebo si najdeme normální práci.
Něco vymyslím.
Ach jo, Wendy.
Tolik jsme se bály, že návrat k normálnímu životu nezvládneme,
že nás to sežvýká a vyplivne,
že jsme byly ochotný přepadnout dodávku s pasáky.
Ne abychom si nakoupily jachty a šperky.
Jednoduše jsme zpanikařily.
Holky, já vím, kde se dají sehnat nějaký zbraně.
Konečně dobrá zpráva.
- Jen to místo je podivný. - Jak podivný?
Jako lovecká chata?
Je to hřbitov.
Ty ale zůstáváš s kutilem, protože jsi ho střelila.
V ten moment mě napadlo, že je možný cokoli.
Měla jsem totiž za to, že Moisés s Christianem odjeli.
A že Romeo vyšle pro prachy nějaký dva nezkušený zelenáče,
který zmákneme levou zadní.
Chyba lávky.
Je skvělý být zase spolu, co?
Je to jako návrat domů.
Abych dokázal, že vůči vám nechovám zášť, vložím ve vás důvěru.
Zítra nasednete do dodávky a zajedete vyzvednout tržbu.
Jako obvykle?
Směr Madeira?
Ne. Ne jako obvykle.
Tentokrát s váma pojede i Řízek a Xuan.
Posílíme ochranku.
Původně jsem do toho nechtěl nikoho mimo rodinu tahat,
ale musím si vychovávat novou generaci, kdybyste mě zase chtěli nechat ve štychu.
Hele, se mnou můžeš počítat.
Na sto procent.
Ale povím ti dvě věci, Romeo.
Za prvý, tady ten člověk je můj brácha.
Ty seš jen šéf.
A za druhý,
to my pro tebe udělali spoustu věcí, za který nám dlužíš.
Ne ty pro nás.
Byl to čistej průstřel. Šlachy jsou v pořádku.
Na internetu psali, že máš zkusit spojit špičky prstů. Dokážeš to?
Spojíš špičky prstů?
To je matka, viď?
Zavolá na policii, když to nezvednu.
- Mami? - Fermíne! Kde se touláš?
Promiň, mami. Zapomněl jsem ti zavolat.
Zapomněl?
Je deset večer. Odešel jsi v deset ráno.
Jsem s těmi kámoškami, co se zastavovaly ráno v krámu.
Zašli jsme ještě na pár drinků a já ztratil pojem o čase.
- Mami? - A ty jsi teď s nimi?
- Jsou tam s tebou? - Ano.
Jen jedna.
Která?
Ta blondýnka.
Přespím dnes u ní, tak na mě nečekej. Dnes už domů nepřijdu.
- Dej mi ji. - Ne, mami. To se nehodí.
Co ty víš. Nikdy jsi mi žádnou nepředstavil. Dej mi ji.
Zdravím vás, madam.
Zdravím. Jak se jmenujete?
Wendy.
Wendy, omlouvám se, že jsem volala tolikrát.
Měla jsem obavy.
Fermín moc ven nechodívá. Ne tímto stylem.
Aniž by mi řekl, kam jde a na jak dlouho.
Rozhodně ho nechci kontrolovat.
Chodívá ven s kamarády a občas se vracívá hodně pozdě.
Máte ráda rýži?
Ano.
V neděli dělávám paellu.
Jestli chcete, můžete přijít.
Dobře. Díky moc.
Musím končit, madam.
Číšník nás volá ke stolu.
- Mám tě rád. - Ahoj, synku…
Dobrý večer.
Co se děje?
Zapomněl jsem vám říct, že jsme neměnili povlečení ani ručníky.
Visí tady „Nerušit“.
My jsme ale husy. Zapomněly jsme to sundat.
Přinesl jsem vám vodu a malou svačinku.
Díky.
Jestli chcete, můžu ten úklid zařídit teď.
Jsme v pohodě.
Ne všichni chlapi, co chodí za prostitutkama, jsou stejní.
I v týhle oblasti panují předsudky.
V Romeově bordelu se denně protočí tak sto nebo dvě stě chlápků.
Lhali bychom, kdybychom tvrdily, že jsou všichni šmejdi.
Někteří jsou i milí.
Plaší.
Starostliví.
Někteří mají výčitky svědomí.
Někteří si chtějí jen povídat.
Někteří se chtějí jen dívat.
Jiní tam venku nemají s kým spát. Anebo s nikým spát nechtějí.
Někteří se prostě romantice, holkám a manželství vyhýbají.
A jiní jsou suroví.
Všichni ale mají jedno společný.
Bordel pro ně představuje únik.
Je zvláštní, že to, co je pro nás vězením,
je pro ně bezpečným úkrytem před každodenním životem.
Nebo, jako pro plukovníka Espinosu,
úkrytem před smrtí.
Vítejte, plukovníku.
Dnes večer patří Club Las Novias jen vám.
Tady u nás se věnujeme souložení.
Když ale poručíte, můžeme klidně i válčit.
Plukovník byl vysloužilý voják, co holdoval třem vášním.
- Armádě… - Ať žije Španělsko!
- Ať žije! - …Španělsku…
a Gině.
Když zjistil, že mu chemoterapie nezabírá,
nechal si od přátel nadělit párty na rozloučenou.
Ne, Gino.
Já se umírání nebojím.
Já jsem umřel s odchodem do důchodu.
Být zavřený doma se ženou, cárat do krámu…
Proto jsem tady, a ne s ní.
Pořídil jsem si dva psy.
Zeleninovou zahrádku.
Chodím do kulinářského klubu
a mám moc pěknou sbírku zbraní.
A…
jsou ty zbraně opravdový?
Jistě. Stále vlastním zbrojní pas.
Dal jsem za ně veškeré své úspory. Jsou to sběratelské kousky.
Z druhé světové války.
A to je jako pak odkážete svým dětem?
Myslíš realitnímu makléři a stavební inženýrce? Ne.
Ti by si toho nevážili.
No tak. Heleďte se.
Kámoši vám na vaši počest zaplatili na jednu noc celý bordel.
Víš, jak se vězni před popravou nabízí poslední jídlo?
Přinesou mu humra, ale jemu to nejede.
Je to naprostá lahůdka, ale není to to, po čem touží.
A co teda chcete?
Co třeba vyhonit?
Nešla by ses projít na pláž?
Christiane.
Chci, abys jel se mnou.
Kam jako?
To je překvapení.
Na přivítanou.
Sedni si dopředu.
Ať si Řízek nepřipadá jako taxikář.
Bojíš se smrti, Coral?
Ne.
Smrti se bojí jen ti, kdo někoho mají.
Rodinu, dítě, milence…
Takže já se nebojím.
Moje kubánská rodina by po mně asi moc netruchlila.
A prcek je ještě malej na to, aby mě postrádal.
A Moisés?
Včera ses chovala divně, když jste se rozloučili.
Zabouchla ses do něj?
Do chlapa, co unáší ženský a vydělává na jejich znásilňování?
To fakt ne, Gino.
Řekl mi, že už se nikdy neuvidíme.
A víš, co já na to?
„To doufám.“
Trochu na hovno rozloučení.
Ještě zatlačíme?
Uhni.
Opatrně.
Žádný zbraně tu nejsou.
Ale vždyť…
to bylo jeho poslední přání, vzít si je do hrobu.
Chceš brambůrku?
Já to s holkama moc neumím.
Ale se štětkama je to jiný.
Nemusíš být sympatický.
Ani výjimečný, ani vtipný.
Je to snadný.
Proto když jsi tenkrát řekla ne,
když ses na mě tak znechuceně podívala…
Vytočilo mě to.
Dotklo se mě to.
Tebe se to dotklo?
Jak jsem jen mohla být tak bezcitná!
Odpusť, Fermíne.
Já zapomněla, že si coby kurva nemám co vybírat.
- Tak to není. Přísahám. - Ale je.
Je.
Na chvíli jsem na to zapomněla, dala si pár drinků,
šla si zatančit s kámoškama
a hodila to za hlavu.
Dokud jsi nepřišel ty
a nezapomenutelně jsi mi to nepřipomněl.
Ty zlikviduj tělo.
Já to tu uklidím.
Kam to jedeme?
Běž.
Tamhle.
Tamhle leží tvůj otec.
Bylo to před 20 lety.
Pršelo.
Byla to vůbec první černota, kterou jsem udělal.
A udělal jsem ji pro vás dva.
Moisési, tady!
- Pomoz mi! - Už jdu!
Teď mám tvoji matku. Mohl bych ji oddělat, ale nechci.
Vzal jsem tě sem, abych ti připomněl, kdo jsi.
A že jsem tím, kým jsem, protože jsem ti zakopal otce.
Já prostě chci jen normálně žít, Romeo.
Taky bych chtěl normálně žít.
Jenže nemám na vybranou.
A nebylo by fér, kdybys ty mohl a já ne, nemyslíš?
Nechoď tam.
Christiane,
až tady vyřídíme všechny záležitosti,
odjedeme všichni.
Ale teď ještě ne.
Neutíkejme z lodi jako ty krysy.
Prosím tě, řekni mi, že to chápeš.
Jak kurva můžeš říct, že nejsme rodina?
Ta rakev je nějaká divná.
Je strašně hluboká.
Co to děláš?
Pomoz mi.
Co je?
Bingo.
Zašel jsi vůbec někdy na tátův hrob?
Ne.
Ještě tu chvíli vydržíme.
My tři. Jako vždy.
Žádný „my tři“ už není.
Mám plán, jak se Romea zbavit.
Jakej plán?
Ukradneme mu dodávku s prachama.
Překlad titulků: Irena Křiváková