‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫היי. אנחנו נשארות עוד לילה.‬
‫הייתן צריכות להגיד לי לפני שעת הצ׳ק־אאוט.‬
‫כמה אנשים?‬ ‫-היום אנחנו שלוש.‬
‫לחייב את אותו כרטיס?‬
‫לא, נשלם במזומן.‬
‫מישהו בטלפון.‬
‫כן, אבל אנחנו לא בתורנות הלילה.‬
‫תיכנס.‬ ‫-לא.‬
‫תיכנס.‬
‫זאת אימא שלי?‬
‫כולן החוצה. עכשיו!‬
‫מה לעזאזל עובר עלייך?‬
‫מה פוצצת לו את היד? הוא אמור לדבר בשמנו!‬
‫מה נעשה איתו עכשיו?‬ ‫הוא מת מפחד ומדמם באמבטיה.‬
‫היא עשתה את זה בכוונה.‬ ‫-לא!‬
‫לא, זה שקר. לא.‬
‫וונדי, אמרנו שנבהיל אותו, לא שנירה בו.‬
‫חשבתי שהוא יחטוף לי את הנשק.‬ ‫זה היה מהגנה עצמית.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫בזבזת את הכדור היחיד שהיה לנו.‬
‫סליחה. חרא. סליחה.‬
‫אי אפשר לשדוד רכב בלי נשק. אתן יודעות?‬
‫אז לא נעשה את זה וזהו.‬
‫נחפש כסף במקום אחר, או ש…‬
‫נחפש עבודה רגילה.‬
‫תנו לי לחשוב.‬
‫וונדי…‬
‫פחדנו כל כך לחזור לחיים רגילים‬ ‫ולא להיות מסוגלות להתמודד,‬
‫שניזרק מהם החוצה כמו מתוך צנטריפוגה,‬
‫שהעדפנו לשדוד רכב מסחרי מלא בסרסורים.‬
‫זה לא היה בשביל לקנות יאכטות ותכשיטים,‬
‫אלא פשוט מתוך פאניקה.‬
‫בנות, נראה לי שאני יודעת איפה יש נשק.‬
‫סוף סוף חדשות טובות!‬
‫אבל זה מקום טיפה מוזר.‬ ‫-מה מוזר בו?‬
‫זאת בקתה של ציידים?‬
‫בית קברות.‬
‫תישארי פה עם השיפוצניק,‬ ‫כי את זאת שירתה בו.‬
‫באותו רגע נראה לי שהכול אפשרי.‬
‫בעיקר מפני שחשבתי שמויסס וכריסטיאן רחוקים,‬
‫ושרומיאו ישלח את הטירונים שלו‬ ‫לאסוף את הכסף מהמועדונים שלו,‬
‫ושיהיה קל לתפוס אותם בהפתעה.‬
‫אבל טעיתי.‬
‫איזה כיף להיות שוב ביחד, נכון?‬
‫זה כמו לחזור הביתה.‬
‫וכדי שתראו שאני לא נוטר טינה,‬ ‫אני מציע לכם מחווה של אמון.‬
‫מחר תאספו את ההכנסות‬ ‫מהעסקים שלי ברכב מסחרי.‬
‫כרגיל? למדיירה?‬
‫לא. לא כרגיל.‬
‫קצ׳ופו ושואן יתלוו אליכם.‬
‫שני שומרי ראש.‬
‫לא רציתי לערב בזה אנשים‬ ‫שהם לא בני משפחה, אבל…‬
‫אני צריך להכשיר את הדורות הבאים,‬
‫למקרה שתחליטו לאכזב אותי שוב.‬
‫תראה, אני כאן…‬
‫במאה אחוז.‬
‫אבל אגיד לך שני דברים, רומיאו.‬
‫דבר ראשון: הבחור הזה‬
‫הוא אחי. אתה רק הבוס שלי.‬
‫ודבר שני:‬
‫אחי ואני עשינו הרבה דברים בשבילך,‬ ‫ועל זה אתה חייב לנו.‬
‫לא להפך.‬
‫הקליע עבר נקי.‬
‫לא נגרם נזק לגידים.‬
‫קראתי באינטרנט שהכי חשוב לבדוק‬ ‫אם אתה מסוגל לצבוט. אתה מסוגל?‬
‫אתה מסוגל לצבוט?‬
‫זאת אימא שלי, נכון?‬
‫אם לא אענה, היא תקרא למשטרה.‬
‫אימא?‬ ‫-פרמין! איפה אתה?‬
‫סליחה, אימא. שכחתי להתקשר אלייך.‬
‫מה פתאום שכחת?‬
‫עכשיו עשר בלילה.‬ ‫יצאת לשתות קפה בעשר בבוקר.‬
‫אני עם הידידות שאספו אותי מהחנות.‬
‫יצאנו, שתינו משהו,‬
‫ולא שמתי לב לשעה.‬
‫אימא?‬ ‫-אתה איתן?‬
‫הן שם איתך?‬ ‫-כן.‬
‫רק אחת מהן.‬
‫איזו מהן?‬
‫הבלונדינית.‬
‫אבל אבלה את הלילה אצלה,‬
‫אז אל תחכי לי שאחזור.‬
‫תן לי אותה.‬ ‫-לא, אימא. זה לא עובד ככה.‬
‫מאיפה לך איך זה עובד?‬ ‫בחיים לא הכרת לי בחורה. תן לי אותה.‬
‫שלום, גברת.‬
‫שלום. מה שמך?‬
‫וונדי.‬
‫וונדי. תקשיבי, סליחה שהתקשרתי הרבה פעמים.‬
‫הייתי מודאגת.‬
‫פרמין לא יוצא הרבה.‬
‫טוב, לא ככה.‬
‫כלומר… בלי להגיד לי לאן, ולהרבה שעות.‬
‫אני גם לא שולטת בו.‬
‫לא, הוא יוצא עם חברים, כמובן,‬
‫ולפעמים חוזר מאוחר.‬
‫את אוהבת אורז?‬
‫כן.‬
‫בימי ראשון אני מכינה פאייה.‬
‫אם בא לך לבוא, את מוזמנת.‬
‫בטח. תודה רבה.‬
‫גברת, אנחנו צריכים לסיים.‬
‫המלצר מסמן שהשולחן שלנו מוכן.‬
‫אוהב אותך, אימא.‬ ‫-ביי.‬
‫ערב טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫שכחתי להגיד לך‬ ‫שלא החלפנו את הסדינים והמגבות.‬
‫תליתן את השלט.‬
‫איזו שטות. שכחנו להוריד אותו.‬
‫הבאתי לך גם בקבוק מים וחטיף.‬
‫תודה.‬
‫אני יכול להתקשר למנקה‬ ‫אם את רוצה שהיא תנקה את החדר עכשיו.‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫לא כל צרכני הזנות דומים אחד לשני.‬
‫גם בזה, כמו בכל דבר, יש טיפוסים.‬
‫אם תחשבו על זה, במועדון של רומיאו‬ ‫עוברים 100־200 גברים ביום.‬
‫יהיה שקר להגיד‬ ‫שכולם מתנהגים כמו בני זונות.‬
‫חלקם נחמדים.‬
‫ביישנים.‬
‫מפגינים חיבה.‬
‫כאלה שיש להם רגשות אשם.‬
‫כאלה שרק רוצים לדבר.‬
‫כאלה שרק רוצים להסתכל.‬
‫לאחרים אין עם מי לשכב בחוץ,‬
‫או שהם פשוט לא רוצים.‬
‫שנרתעים מרומנטיקה,‬ ‫מבנות הזוג ומהנשים שלהם.‬
‫וגם מתעללים.‬
‫אבל יש דבר אחד שמשותף לכולם:‬
‫הם באים למועדון כדי לברוח.‬
‫מוזר שמקום שבשבילנו הוא בית כלא‬
‫עוזר להם להרגיש חופשיים‬ ‫ולהתחבא מהחיים שלהם.‬
‫או, כמו במקרה של הקולונל אספינוסה,‬
‫להתחבא מהמוות.‬
‫ברוך הבא, קולונל.‬
‫הערב, המועדון כולו שלך.‬
‫לכאן באים לעשות אהבה,‬
‫ולפי פקודה שלך, גם מלחמה.‬
‫הקולונל היה קצין במיל׳ שאהב שלושה דברים:‬
‫את הצבא…‬ ‫-תחי ספרד!‬
‫תחי!‬ ‫-…את ספרד,‬
‫ואת ג׳ינה.‬
‫כשהודיעו לו שהכימותרפיה לא עזרה,‬
‫החברים ארגנו לו מסיבת פרידה מהסרטים.‬
‫לא, ג׳ינה.‬
‫אני לא מפחד למות.‬
‫כשהוציאו אותי לפנסיה, זה היה כמו מוות.‬
‫לדמיין את עצמי בבית עם האישה, סוחב קניות…‬
‫לכן אני כאן ולא איתה.‬
‫קניתי לי שני כלבים,‬
‫גינת ירק,‬
‫הצטרפתי למועדון גסטרונומי,‬
‫וצברתי לי אוסף נאה של כלי נשק.‬
‫ו…‬
‫הם כלי נשק אמיתיים?‬
‫בטח. עוד יש לי רישיון לשאת נשק.‬
‫השקעתי את החסכונות שלי בכלי נשק עתיקים.‬ ‫פריטי אספנות.‬
‫ממלחמת העולם השנייה.‬
‫וזה מה שתוריש לילדים שלך?‬
‫סוכן הנדל״ן והמתווכת?‬
‫לא.‬
‫הם לא יעריכו אותם.‬
‫בוא, תראה.‬
‫החברים שלך סגרו את המועדון לכבודך.‬
‫נכון שכשמישהו נידון למוות,‬ ‫שואלים אותו מה הוא רוצה לאכול?‬
‫גם אם ייתנו לו לובסטר, זה ייתקע לו בגרון.‬
‫גם אם זה מעדן,‬
‫זה לא מה שהוא רוצה.‬
‫ומה אתה רוצה?‬
‫רוצה שאעשה לך ביד?‬
‫תבואי איתי לטייל על החוף?‬
‫כריסטיאן,‬
‫אני רוצה שתבוא איתי לאנשהו.‬
‫לאן?‬
‫זאת הפתעה.‬
‫לכבוד החזרה שלך.‬
‫שב מלפנים.‬
‫שקצ׳ופו לא ירגיש כמו נהג מונית.‬
‫את מפחדת למות, קורל?‬
‫לא.‬
‫מהמוות את פוחדת כשיש מישהו שאכפת לו ממך.‬
‫משפחה, ילד, מאהב…‬
‫אז לא.‬
‫למשפחה שלי בקובה לא אכפת אם אמות.‬
‫והילד הזה קטן מכדי להתגעגע אליי.‬
‫ומויסס?‬
‫התנהגת נורא מוזר אתמול, כשנפרדת ממנו.‬
‫התאהבת בו?‬
‫באחד שחוטף נשים, ועוזר לאנסים תמורת כסף?‬
‫בטח שלא, ג׳ינה.‬
‫הוא אמר שלא ניפגש שוב,‬
‫ואת יודעת מה אמרתי לו?‬
‫״הלוואי״.‬
‫חרא של פרידה, לא?‬
‫דחיפה אחת אחרונה?‬
‫זוזי.‬
‫זהירות.‬
‫הנשק לא פה.‬
‫אבל…‬
‫הוא אמר לי שיקברו אותו עם הנשק.‬ ‫שזאת הבקשה אחרונה שלו.‬
‫רוצה תפוצ׳יפס?‬
‫אני לא יודע לדבר לבחורות.‬
‫אבל עם זונות זה אחרת.‬
‫אני לא צריך להיות נחמד,‬
‫או מיוחד,‬
‫או שנון.‬
‫הכול קל.‬
‫לכן, כשאמרת לי ״לא״…‬
‫טוב, כשהסתכלת עליי בהבעה של גועל…‬
‫התחרפנתי.‬
‫זה הכאיב לי.‬
‫זה הכאיב לך?‬
‫איך יכולתי להיות חסרת רגישות כל כך?‬
‫באמת, סליחה, פרמין.‬
‫שכחתי שבגלל שאני עובדת במועדון,‬ ‫אין לי זכות לבחור.‬
‫זה לא ככה, באמת.‬
‫זה כן.‬
‫זה ככה.‬
‫לרגע שכחתי, והתחלתי…‬
‫לשתות,‬
‫ולרקוד עם החברות שלי,‬
‫והשארתי את כל זה מאחור.‬
‫עד שאתה הופעת,‬
‫והזכרת לי שלעולם לא אשכח את זה.‬
‫תיפטר מהגופה.‬
‫אני אנקה פה.‬
‫לאן נוסעים?‬
‫לך.‬
‫שם.‬
‫שם קבור אבא שלך.‬
‫כבר יותר מעשרים שנה.‬
‫ירד גשם, וזה היה הדבר‬ ‫הלא־חוקי הראשון שעשיתי בחיים.‬
‫ועשיתי את זה למען אחיך ולמענך.‬
‫מויסס, כאן!‬ ‫-תעזור לי!‬
‫אני בא!‬
‫אימא שלכם בידיי, ויכולתי לעשות את זה‬ ‫בדרך לא נעימה, אבל לא רציתי.‬
‫הבאתי אותך הנה כדי להזכיר לך מי אתה.‬
‫כדי להגיד לך שאני מי שאני‬ ‫מהרגע שבו קברנו את אבא שלך.‬
‫אני רק רוצה חיים רגילים, רומיאו.‬
‫גם אני הייתי רוצה חיים נורמליים.‬
‫אבל אין לי ברירה.‬
‫זה לא הוגן שלך יש זכות בחירה ולי אין.‬
‫לא?‬
‫אל תלך.‬
‫כריסטיאן.‬
‫אחרי שנקשור את כל הקצוות הפרומים,‬
‫נעזוב כולנו.‬
‫אבל לא עכשיו.‬
‫לא נברח מהספינה כמו עכברושים.‬
‫תגיד לי שאתה מבין, בבקשה.‬
‫מאיפה החוצפה שלך להגיד שאני לא בן משפחה?‬
‫הארון הזה מוזר, ג׳ינה.‬
‫הוא עמוק מאוד.‬
‫מה את עושה, קורל?‬
‫תעזרי לי.‬
‫מה?‬
‫בינגו!‬
‫באת פעם?‬
‫לקבר של אבא?‬
‫לא.‬
‫נתאפק עוד קצת.‬
‫שלושתנו, כמו תמיד.‬
‫אין יותר ״שלושתנו״.‬
‫יש לי תוכנית כדי להיפטר מרומיאו.‬
‫איזו תוכנית?‬
‫נשדוד את המסחרית עם הכסף שלו.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬