‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫לך.‬
‫אני אסגור.‬
‫למה אנחנו לוקחות אותו?‬
‫כי כשהוא יספר לרומיאו מה קרה,‬ ‫הוא יחפש אותנו.‬
‫עד שלא נתרחק מהאי הזה, הוא איתנו.‬
‫ימצאו אותו אחר כך. בואו.‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫לך.‬
‫שמאלה.‬
‫תסתובב.‬
‫נצטרך מבער ריתוך בשביל לפתוח את זה.‬
‫אפשר לנסות?‬
‫לך על זה, מסגר.‬
‫איזה חום!‬
‫מי היה מאמין שניפגש שוב?‬
‫חשבתי שאתה נוסע לנמיביה.‬
‫את רואה? בסוף שנינו לא נסענו.‬
‫קורל,‬
‫את חייבת לשחרר אותי,‬ ‫אחרת רומיאו יהרוג את אחי.‬
‫קורל, בבקשה.‬
‫לעזאזל.‬
‫בוא נספור.‬
‫עוד 10,000.‬
‫בנות, יש לנו…‬
‫4,312,000 אירו!‬
‫ועכשיו מה התוכנית?‬
‫טוב, צריך להסתלק מהאי, לא?‬ ‫רומיאו בטח כבר מחפש את הכסף שלו.‬
‫המעבורת לקאדיס יוצאת ב־12:00.‬
‫ואיך ניקח את הכסף? במסחרית של הרוצחים?‬
‫השמשה שלה מנופצת. ככה לא נעבור במכס.‬
‫אז נגנוב רכב דיסקרטי יותר וזהו.‬
‫למה לא לשכור רכב, כמו כולם?‬
‫יש לי רישיון נהיגה בתיק.‬
‫אלך איתך לשכור את הרכב.‬
‫ג׳ינה, תתלבשי. את תסיעי אותנו,‬ ‫ואז ניפטר מהמסחרית.‬
‫קורל, תישארי‬ ‫ותשמרי על מויסס עד הרגע האחרון.‬
‫כשנגיע לנמל, נתקשר אלייך. ניפגש שם.‬
‫ואיך היא תגיע לשם? מה, היא תזמין מונית?‬
‫יש בחוץ אופנוע עם סירה. אבדוק אם הוא תקין.‬ ‫-יפה מאוד, פרמין!‬
‫אנחנו על סף הצלחה.‬
‫אנחנו על הסף.‬
‫האופנוע תקין.‬
‫השארתי את החוטים חשופים בשביל להתניע.‬ ‫-סבבה.‬
‫אביא את הכסף.‬
‫שלא תסתובבו לכן עם ארבעה מיליון אירו.‬
‫תביא מגבת, קצ׳ופו. הוא מכתים את הריפוד.‬
‫איבדתי הרבה דם, רומיאו.‬
‫אני צריך בית חולים.‬
‫אל תדאג, גבר. זה לא רציני.‬
‫יש לך פצע יציאה, ולנו יש שיחה דחופה.‬
‫איפה מויסס?‬
‫לא יודע.‬
‫תתקשר אליו.‬
‫- כריסטיאן -‬
‫שלום, מה המצב? הגעתם לתא הקולי של…‬
‫חטפת את אימא שלנו, רומיאו.‬
‫פנסיונרית חולה.‬
‫מה רצית שנעשה?‬
‫לא נתת לנו אפילו לדבר איתה.‬
‫אני לא יודע איפה היא.‬
‫אתה רוצה לדעת איפה אימא שלך,‬
‫ואני רוצה לדעת איפה הכסף שלי.‬
‫גנבו לנו אותו.‬
‫אני יודע שזה נראה לך מוזר, רומיאו,‬
‫ואין לי מושג איך זה קרה,‬
‫אבל נראה לי שאלה שלוש הזונות שקברנו.‬
‫כן, גם אני חשבתי שהן מתו.‬
‫ראיתי קעקוע על הזרוע של אחת מהם,‬
‫ואני נשבע לך שזאת הייתה וונדי.‬
‫זאת הייתה וונדי.‬
‫קימה לתחייה היא לא דבר שקורה כל יום.‬
‫זה נורמלי שרומיאו היה מופתע.‬
‫כשסיפרו לו שאני חיה,‬
‫הוא הרגיש כמו בפעם הראשונה שחשב שאני מתה.‬
‫מה שהרגיש באותו רגע היה פחד.‬
‫ובכל זאת, מאוחר יותר, הוא קבר אותי חיה.‬
‫ככה זה במערכות יחסים רעילות.‬
‫אתה מעריץ באובססיביות‬ ‫את האישה שאתה רוצה שתמות.‬
‫אבל שאקום לתחייה, אחרי שהוא התאבל עליי…‬
‫לזה הוא לא ציפה.‬
‫ואז הוא הרגיש…‬
‫ורטיגו.‬
‫אותו ורטיגו שאני הרגשתי‬ ‫כששכבתי על כל הכסף הזה,‬
‫כשהבנתי שהאמבטיה הזאת‬ ‫מכילה את החופש שלי,‬
‫אבל גם את המפלה שלי.‬
‫מפני שרומיאו ירדוף אותי כל חייו‬ ‫בגלל שגנבתי את הכסף שלו,‬
‫אבל, במובן עמוק יותר, בגלל שאני חיה.‬
‫ובאותו רגע חשבתי שהדרך היחידה‬ ‫למנוע ממנו לגלות על זה‬
‫היא להרוג את מויסס.‬
‫לך תבדוק שהרכב נמצא מתחת לבטון.‬
‫אני רוצה לשכור רכב גדול.‬
‫עם תא מטען גדול.‬
‫הכי גדול שיש לכם. ועם ביטוח מקיף.‬
‫אתה בטוח שאתה מסוגל לנהוג?‬
‫הכי חשוב שאפשר לצבוט.‬
‫אפשר לשלם על ההשכרה והפיקדון‬ ‫במזומן, בבקשה?‬
‫טוב. כאן אנחנו נפרדים.‬
‫אתן לך משהו.‬
‫גם זה שלך.‬
‫לאן אלך?‬
‫הביתה, פרמין.‬
‫אתה צריך לחזור.‬
‫זכית בחופש שלך. לך.‬
‫לך, גבר.‬
‫מה שכן, תודיע לאימא שלך‬ ‫שלא אבוא לאכול אורז ביום ראשון.‬
‫היא תהיה מאוכזבת נורא.‬
‫אני חושב שהיית מחבבת אותה.‬
‫את אימא שלי.‬
‫לא יודע,‬
‫אם את ואני היינו מכירים במקום אחר…‬
‫מי יודע?‬
‫כלום לא היה קורה, פרמין.‬
‫זה פשוט התחיל מוזר.‬
‫לא הייתי בסדר, וונדי.‬
‫אבל הזמן שביליתי איתך שינה אותי.‬
‫עכשיו היינו יכולים ללכת לסרט.‬
‫לנעול אותי בשירותים,‬
‫לחנוק אותי עם החגורה שלך,‬
‫לתחוב לי 50 אירו לפה…‬
‫זאת ״התחלה מוזרה״ בעיניך?‬
‫תראה, פרמין,‬
‫כשיריתי בך, בבור,‬
‫התכוונתי להרוג אותך.‬
‫באמת.‬
‫לא כיוונתי רק ליד שלך.‬
‫כיוונתי ליצור השפל…‬
‫והמטונף שעמד מולי.‬
‫אבל אחר כך, ראיתי אותך באמבטיה,‬
‫מלא דם,‬
‫ומסתכל עליי בהבעה של…‬
‫של אימה,‬
‫ואז הבנתי מה אני לא רוצה להיות.‬
‫אם באמת השתנית, כל הכבוד לך, פרמין.‬
‫מבחינתי…‬
‫כל השנאה הזאת נגמרה.‬
‫אני מצטער על מה שעשיתי לך.‬
‫שלום.‬
‫ואם הוא ילך למשטרה?‬ ‫-הוא לא ילך למשטרה.‬
‫הוא הרג מישהו, פצע עוד מישהו,‬
‫וגנב מיליונים מסרסור.‬
‫מה שהרגשתי כלפי קורל‬ ‫היה הרגש הטהור היחיד שהיה לי בחיים.‬
‫ואחיך ואתה הפכתם אותו לזבל.‬
‫כן?‬
‫מה?‬
‫זה היה סואן.‬
‫הוא אמר שברכב…‬
‫נמצאת רק הגופה של החשמלאי ההוא,‬
‫ושאין זכר לבנות.‬
‫זה נותן לנו שתי אפשרויות.‬
‫א׳:‬
‫שהבנות ברחו בכוחות עצמן,‬
‫עם הציפורניים,‬ ‫מתוך חמישה קוב של בטון שמתייבש מהר,‬
‫או ב׳:‬
‫שאחיך‬
‫הוציא אותן משם.‬
‫נו, באיזו אתה בוחר?‬
‫א׳ או ב׳?‬
‫לא יודע.‬
‫הוא לא יודע.‬
‫אבל אחיך ואתה כמו תאומים סיאמיים,‬ ‫שעושים הכול ביחד.‬
‫או שבעצם,‬
‫אתה עושה כל מה שאחיך אומר.‬
‫מה אתה מקשקש עכשיו?‬
‫שמע, כריסטיאן, לא כיף לי להגיד לך את זה,‬
‫אבל הקשר שיש לך עם מויסס‬
‫הוא רעיל מבחינתך.‬
‫כי הוא גורם לך‬
‫לא לדעת מי אתה.‬
‫או גרוע מזה,‬
‫לא לדעת מה להיות.‬
‫אם להיות הרפתקן שנוסע לנמיביה,‬
‫או רוצח שממוסס אנשים במכל חומצה.‬
‫ולבנאדם כזה יש שם:‬
‫חתיכת אפס.‬
‫כי יכולת לצאת לבדך. נכון?‬
‫אבל טוב,‬
‫טפיל שתלוי באחרים‬
‫לא יודע לפעול לבדו.‬
‫ככה זה כשגדלים במשפחה בלי אבא.‬
‫הבן…‬
‫יוצא דפוק.‬
‫איפה לעזאזל אימא שלי?‬
‫רומיאו.‬
‫אל תדאג.‬
‫אימא שלך נחה.‬
‫בוא נבקר אצלה.‬
‫קורל, את צריכה לשחרר אותי.‬
‫אנחנו שדדנו את רומיאו‬
‫כשאתן שדדתן אותנו.‬
‫הגונב מגנב פטור!‬
‫ולמה רצית לשדוד את רומיאו?‬
‫הוא חטף את אימא שלנו.‬
‫כדי שלא נעזוב.‬
‫רצינו לתת לו את הכסף תמורתה.‬
‫בחיי…‬
‫הזאב הרע חטף את סבתא!‬
‫אימא שלי במצב טרגי מאוד.‬
‫רומיאו יודע שהתכוונו לשדוד אותו.‬
‫נדפקנו!‬
‫את לא מבינה?‬
‫לא.‬
‫כי אלה שתמיד נדפקות הן אנחנו.‬
‫אצלכם זה ריב בין אחים.‬
‫מוזרים.‬
‫זה נגמר.‬
‫את זוכרת שסיפרת לי על בעלך?‬
‫ככה זה באהבה רעילה.‬
‫התגאיתי בכל מה שהפסקתי להיות.‬
‫לא להתאפר, לא להיות עם מחשוף.‬
‫לא לצאת עם חברות…‬
‫חשבתי שאני עם הגבר הטוב. עם אהבת חיי.‬
‫אימא שלי תמיד אמרה לי לחכות לגבר הטוב.‬
‫זה מוזר, כי בחיים אומרים להשוות, לא?‬
‫בכל דבר.‬
‫איזה צבע שיער הכי מתאים לך,‬
‫איזו עבודה הכי תאהבי,‬
‫איזו סדרה תרצי לראות…‬
‫אבל בזה לא.‬
‫וכשאת חושבת שמצאת את זה,‬ ‫את עושה מה שצריך כדי שזה יצליח.‬
‫גם אם צריך לחפור, כל יום עוד קצת.‬
‫בסוף,‬
‫את נכנסת לבור כזה עמוק‬ ‫שאת כבר לא רואה כלום.‬
‫את דופקת לעצמך את החיים, וזה נראה לך בסדר.‬
‫וזה נהפך להרגל.‬
‫כמו לעשן.‬
‫או לעשות ספורט.‬
‫אני התרגלתי להיות חייב את חיי לרומיאו.‬
‫אבא שלי היה בן זונה שהתעלל באימא שלי.‬
‫בלילה אחד, כרגיל, הוא חזר הביתה שיכור‬
‫והתנפל על אימא שלי כמו חיה,‬
‫ואני הרגתי אותו.‬
‫הייתי רק בן 15.‬
‫רומיאו לא שאל אותי כלום.‬
‫הוא עזר לי לקבור אותו,‬
‫והכניס אותנו לבית שלו.‬
‫אותי, את אחי ואת אימא שלי.‬
‫מי הייתי שאגיד לו‬ ‫שמה שהוא עושה זה טוב או רע?‬
‫ככה את מגיעה להיות‬ ‫החוליה האחרונה בשרשרת של חרא.‬
‫את הבנת את זה לפני שנתיים.‬
‫אני הבנתי את זה אתמול.‬
‫זה ההבדל היחיד בינך וביני.‬
‫כן, בטח. אנחנו נשמות תאומות, אתה ואני.‬
‫לא, סתם חלאה שנדבקת לחלאה.‬
‫לא, מתוק שלי. לא.‬
‫כי אני דפקתי לעצמי את החיים,‬
‫אבל אתה…‬
‫לכמה נשים הרסת את החיים?‬
‫ל־300? 400?‬
‫אתה תמיד עם חיוך של ילד טוב ירושלים,‬
‫כאילו חזרת מבילוי על חוף הים,‬
‫כשלמעשה קברת מישהי במדבר.‬
‫אתה‬
‫האופל הכי גדול שראיתי בחיים שלי,‬
‫מתחת למסכה מחייכת של סנטה קלאוס.‬
‫אולי זאת הסיבה שאני נמשכת אליך.‬
‫כי האמת היא שבאותה קלות בא לי לנשק אותך.‬
‫אפילו להזדיין איתך.‬
‫כן.‬
‫וסקס לא מזיז לי, אבל איתך כן.‬
‫אתה מתאר לעצמך?‬
‫איזה זוג יכולנו להיות.‬
‫אבל אתה כזה בן זונה מגעיל…‬
‫שאני מתעבת אותך.‬
‫כמעט כמו שאני מתעבת את עצמי.‬
‫שזה מאוד.‬
‫היא הייתה אימא שלי.‬
‫היא הייתה חולה, יא בן זונה.‬
‫היה לה אלצהיימר.‬
‫רק פחדן אמיתי רואה את אימא שלו סובלת‬ ‫ולא עושה כלום.‬
‫היו לה חמש דקות של צלילוּת ביממה,‬
‫ו־23 שעות ו־55 דקות של הזיות.‬
‫לאף אחת לא מגיע לחיות ככה.‬ ‫לכן שחררתי אותה.‬
‫בסך הכול נתתי לה כוס סודה עם פנטוברביטל.‬
‫היא שתתה אותה עם קשית בכיסא שלה,‬
‫ונרדמה.‬
‫הלוואי על כולנו לגמור ככה.‬
‫עכשיו, אתה ואני‬
‫ניסע לזירת השוד.‬
‫לא.‬
‫אני לא יכול לנסוע לשום מקום, רומיאו.‬
‫אתה כן יכול.‬
‫ואתה תגיד לי בדיוק‬ ‫לאן נסע מויסס עם הבנות.‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫אני גוסס, אני נשבע לך.‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫אמרתי לך, זה פצע נקי.‬
‫אחר כך נסגור לך אותו.‬
‫קצ׳ופו, קח אותו. שים עליו עוד מגבת.‬
‫ותן לו קפה, שיתעורר.‬
‫המעבורת יוצאת.‬ ‫-לא. לא בלי קורל.‬
‫ואם היא לא תגיע?‬
‫ואם מויסס ברח וקרא לרומיאו, והם שם?‬
‫אם נחזור, הם יהרגו אותנו.‬
‫המעבורת הזאת היא החופש שלנו.‬
‫איזו פרידה יפה, מוי.‬
‫הזיכרונות שלנו הולכים ומשתפרים.‬
‫זוכר את הסיפור על הנרקומנית והסרסור?‬
‫אולי עכשיו, במקום סדרת ריאליטי,‬ ‫יעשו עלינו סרט.‬
‫״רעילים וחרמנים״.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫בסוף אתה תהיה מאוהב בי.‬
‫זאת הפעם השנייה‬ ‫שאתה נותן לי לחיות במקום למות.‬
‫אתה האופל הכי גדול שראיתי בחיים שלי.‬
‫אבל אתה כזה בן זונה מגעיל‬
‫שאין לך מושג כמה אני מתעבת אותך.‬
‫כריסטיאן!‬
‫ת הפעם השנייה‬ ‫שאתה נותן לי לחיות במקום למות.‬
‫חזרת.‬
‫את צודקת כמעט בכל הדברים.‬
‫שלא הייתי צריך להוציא אותך מהבור,‬
‫שאנחנו רעילים ביחד.‬
‫שאני בן זונה.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫הייתי בן זונה שמח, בלי שום עקרונות,‬
‫עד שהתחלתי להקשיב לך.‬
‫שם התחילו כל הבעיות שלי.‬
‫השאלות המזדיינות שלך.‬
‫המצפון המוסרי המזדיין שלך.‬
‫אבל זה נגמר.‬
‫לא תעשה את זה.‬
‫קח את זה, בן זונה!‬
‫בן זונה!‬
‫הוא ברח. הוא מתחבא.‬ ‫-בואי.‬
‫קורל.‬
‫איזה בן זונה!‬
‫ידעתי שלא היינו צריכות להביא את מויסס הנה!‬ ‫בן זונה. בואי, קורל.‬
‫הוא התחבא, לא יודעת איפה. בואי.‬
‫ג׳ינה, צאי עם הרכב. אנחנו זזות מפה.‬
‫קורל!‬
‫טוב. איפה אחיך והבחורות?‬
‫לא יודע.‬
‫נשבע לך שאני לא יודע.‬
‫אני צריך בית חולים, רומיאו.‬
‫תירגע. תכף. קודם ננסה להיזכר.‬
‫קצ׳ופו, איפה הייתם?‬
‫הן השכיבו אותנו פה.‬
‫עם הפנים למטה, ארבעתנו.‬
‫סואן היה שם,‬
‫אני הייתי פה,‬
‫מויסס היה פה,‬
‫וכריסטיאן היה שם.‬
‫בוא שכב.‬
‫שכב פה.‬
‫פה.‬
‫אני רוצה להבין איך זה קרה.‬
‫רומיאו,‬
‫קח אותי לבית חולים.‬
‫בבקשה.‬
‫לא אקח אותך.‬
‫מצטער.‬
‫אתה האח של אחי,‬
‫וגם ככה אהבתי אותך.‬
‫מויסס ואני היינו אדם אחד.‬
‫מלוכדים.‬
‫ואתה באת לעשות בלגנים כדי להפריד בינינו. ‬
‫ולכן אתה חייב ללכת.‬
‫קורל, די. בואי נעוף מפה.‬
‫נגמר הסיפור.‬
‫הכסף אצלנו. אנחנו חופשיות.‬
‫עד שהבנזונה הזה לא מת, זה לא נגמר.‬
‫זאת זכוכית מחוסמת, קורל!‬
‫היא חסינת כדורים.‬
‫קורל.‬
‫זה נגמר.‬
‫תפסיקי לדפוק את עצמך.‬
‫תפסיקי לחפש בעיות.‬
‫תני לזה להיגמר, קורל.‬
‫ותסתכלי קדימה.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫בשביל להתחיל חיים חדשים…‬
‫צריך לעשות את זה בשלוות נפש.‬
‫בלי כל החרא הזה על הגב. בואי.‬
‫בואי. בבקשה.‬
‫לפעמים, לצאת ממערכת יחסים רעילה‬ ‫זה בלתי אפשרי.‬
‫גם כשאת יודעת שהיא תעלה לך בחייך,‬
‫את כל כך עמוק בפנים שאת לא מסוגלת.‬
‫אבל באותו יום,‬
‫אני הצלחתי.‬
‫- רומיאו -‬
‫רומיאו.‬ ‫-מויסס.‬
‫השודדים הרגו את אחיך.‬
‫אני עם קצ׳ופו.‬
‫הוא סיפר לי שירו בו,‬ ‫והוא דימם למוות על הכביש.‬
‫לא יכולנו לעשות כלום.‬
‫מה שלא ידעתי זה שכשברחתי,‬
‫דחפתי את מויסס בחזרה‬ ‫לתוך מערכת יחסים אחרת,‬
‫הרבה יותר פוגענית ורעילה משלנו.‬
‫מערכת היחסים שלו עם רומיאו.‬
‫מה עשינו עם החיים שלנו, מויסס?‬
‫אני חטפתי את אימא שלך.‬
‫אתה שדדת את הכסף שלי‬ ‫בגלל ספקות. בגלל רוח רעה.‬
‫בגלל שקורל סכסכה בינינו.‬
‫אני יודע שהוצאת אותן מהבטון.‬
‫ואני הייתי עושה כמוך.‬
‫אבל הייתי שקוע במרירות‬
‫שהבנות־זונות האלה זרעו בינינו.‬
‫הן גרמו לנו להאמין‬ ‫שהן הטובות ואנחנו הנבלים.‬
‫ועכשיו כריסטיאן מת.‬
‫הוא מת.‬
‫ואנחנו הפסדנו.‬
‫הפסדנו בקרב.‬
‫לא במלחמה.‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין ‬