СЕРІАЛ NETFLIX
Пішов.
Я зачиню.
Навіщо ми його беремо?
Якщо Ромео дізнається, що сталося, шукатиме нас.
Тож він буде з нами, поки не втечемо.
Його знайдуть пізніше. Їдьмо.
Не зупиняйся.
Іди.
Наліво.
Повертай.
Щоб відчинити, потрібна паяльна лампа чи автоген.
Можна мені?
Давай, майстре.
Як жарко!
Хто б міг подумати, що ми ще побачимося?
-Я думала, ти в Намібії. -Так сталося. Ми обоє не вирушили.
Корал,
відпустіть мене, бо Ромео вб'є мого брата.
Корал, будь ласка.
Бляха.
Порахуємо їх?
Ще 10 000.
Дівчата, у нас
4 312 000 євро!
І які плани?
Треба покинути острів якнайшвидше. Ромео шукатиме гроші.
-Пором до Кадіса опівдні. -Як ми перевеземо гроші? У фургоні убивць?
Лобове скло розбито. Не пройдемо митницю.
Украдемо менш помітну машину, і все.
А чому б не орендувати як усі?
У мене в гаманці є посвідчення.
Я піду орендувати з тобою.
Джино, одягайся. Повезеш нас. І позбудемося фургона.
Корал, лишайся, пильнуй Мойзеса до останнього.
Подзвонимо з порту. Зустрінемося там.
А як вона туди дістанеться? На таксі?
-Надворі мотоцикл із коляскою. Я гляну. -Молодець, Ферміне!
Нам майже вдалося.
Ще трохи.
Мотоцикл на ходу.
-Я лишив дроти, щоб ти могла завести. -Чудово.
Я привезу гроші.
Вам не можна ходити з 4 000 000.
Шафо, принеси рушник. Він бруднить оббивку.
Ромео, я втратив багато крові.
Мені треба в лікарню.
Не хвилюйся, це несерйозно.
Є вихідний отвір. А нам треба поговорити.
Де Мойзес?
Я не знаю.
Подзвони йому.
КРІСТІАН
Вітаю, це голосова пошта…
Ромео, ти викрав нашу матір.
Стару хвору жінку.
Чого ти очікував?
Ти навіть не дав нам із нею поговорити.
Я не знаю, де вона.
Ти хочеш знати, де твоя мама, а я хочу знати, де мої гроші.
Нас обікрали.
Я знаю, це звучить дивно.
Не знаю, як це сталося.
Але я думаю, це ті три поховані шльондри.
Так, я теж думав, що вони мертві.
Але я бачив тату на руці однієї.
Присягаюся, це була Венді.
Це була Венді.
З мертвих повертаються не кожного дня.
Звісно, Ромео це застало зненацька.
Дізнавшись, що я жива,
він почувався так само, коли вперше подумав, що я померла.
Тієї миті він боявся.
І все ж потім він мене поховав заживо.
Це проблема токсичних стосунків.
Ти одержимо обожнюєш людину, яку хочеш убити.
Але того, що я оживу після мого оплакування,
він ніяк не очікував.
І він відчув
запаморочення.
Таке, яке відчула я, лежачи на цих грошах
і розуміючи, що ванна обмежує мою свободу, а також моє падіння.
Бо Ромео ганятиметься за мною через ці гроші довіку.
Але здебільшого — бо я жива.
І я зрозуміла, що єдиний спосіб не дати йому дізнатися —
це вбити Мойзеса.
Перевірте машину під цементом.
Я хочу велику машину.
З великим багажником.
Найбільшу, яка у вас є. З повним страхуванням.
А ви зможете керувати?
Головне, що пальці стискаються.
Можна готівкою за оренду й депозит?
Усе, прощаємося.
Для тебе дещо є.
Ти теж заробив.
-І куди мені йти? -Додому, Ферміне.
Повертайся.
Ти заслужив свободу. Іди.
Іди-но.
І скажи мамі, що в неділю на паелью не зможу.
Вона засмутиться.
Ти б їй сподобалася.
Моїй мамі.
Я не знаю. Якби ми з тобою познайомилися іншим чином…
Хто знає?
Нічого б не було, Ферміне.
Ми дивно почали.
Я погано поводився, Венді.
Але ти мене змінила.
Ми б могли ходити в кіно.
Ти зачинив мене в туалеті.
Душив своїм ременем.
Запхав 50 євро мені в рот.
Для тебе це «дивно почали»?
Слухай, Ферміне.
Коли я в тебе стріляла…
Я б тебе вбила.
Справді.
Я цілилася тобі не в руку.
Та куля була для жалюгідного,
порочного створіння переді мною.
А потім ти сидів у ванні,
весь у крові…
і дивився на мене з таким…
жахом.
Я зрозуміла, ким я не хочу бути.
Якщо ти справді змінився, молодець.
А щодо мене…
ненависть зникла.
Пробач мені те, як я вчинив.
Бувай.
-А якщо він піде в поліцію? -Не піде.
Він убив типа, іншого поранив
і вкрав мільйони в сутенера.
Мої почуття до Корал були єдиним чистим у моєму житті.
А ви з братом їх зганьбили.
Що?
Це був Сюань.
Каже, у тій машині
лише тіло електрика.
Жодної ознаки дівчат.
І тут два варіанти.
А:
дівчата втекли самі,
проколупавши п'ять кубічних метрів бетону.
Або Б:
твій брат…
їх відкопав.
Ну ж бо, який ти обираєш? Кажи.
А чи Б?
Я не знаю.
Він не знає.
Але ви як сіамські близнюки. Усе робите разом.
Або ще краще:
ти робиш, що він скаже.
Що ти верзеш?
Крістіане, не хочу тебе засмучувати,
але твої стосунки з Мойзесом
токсичні для тебе.
Він не дає тобі
пізнати себе.
Ба гірше —
знайти себе.
Ти шукач пригод… що їде в Намібію?
Чи вбивця,
який розчиняє людей у кислоті?
Для цього є лише одна назва.
Клятий ідіот.
Бо ти не міг поїхати сам.
Але знову ж:
залежний паразит
не приймає рішень.
Ось, що буває, коли ростеш без батька.
Дитина… виростає зіпсованою.
Де, бляха, моя матір?
Ромео.
Не хвилюйся.
Твоя матір відпочиває.
Ходімо до неї.
Корал, ти мусиш мене відпустити.
Ми грабували Ромео,
коли ви пограбували нас.
Звучить як кримінальний серіал.
І навіщо вам грабувати Ромео?
Він викрав нашу маму.
Щоб ми не поїхали.
Ми хотіли обміняти гроші на неї.
Ух ти.
Злий вовк викрав бабусю.
Моя матір у скрутному становищі.
Ромео знає, що ми його грабували.
Тож ми в дупі.
Ти розумієш?
Ні.
Бо це ми завжди в дупі.
А у вас лише сварка братів.
Дивних братів.
Усе скінчено.
Пам'ятаєш, ти казала про чоловіка?
Це токсична любов.
Я пишалася тим, що припиняла робити.
Відмовилася від макіяжу, декольте, не зустрічалася з друзями…
Я думала, він гарний. Кохання мого життя.
Мама завжди казала: «Дочекайся гарного».
Дивно, нам завжди кажуть порівнювати.
Усе.
Який колір волосся тобі личить, яку хочеш роботу,
який дивитимешся серіал…
Але не це.
Коли думаєш, що знайшла того самого, робиш усе, аби тільки вийшло.
Навіть якщо закопуєшся дедалі глибше.
І зрештою
опиняєшся в такій дірі, що нічого не бачиш.
Ти руйнуєш своє життя, і тобі нормально.
Це стає звичкою.
Як куріння.
Або спорт.
У мене звичка бути зобов'язаним життям Ромео.
Мій батько був покидьком, який бив матір.
І, як завжди, він однієї ночі прийшов п'яним.
Кинувся на маму наче клята тварина.
І я його вбив.
Мені було лише 15.
Ромео не ставив запитань. Він допоміг його поховати.
І взяв у свій дім.
Мене, мого брата й мою матір.
Хто я такий, щоб казати йому, чи правильно він робить?
Ось так і опиняються на цьому сраному ланцюзі.
Ти це зрозуміла два роки тому, а я — лише вчора.
Це єдина різниця між нами.
Так, звісно. Ми з тобою споріднені душі.
Ні… Просто дві мерзоти.
Ні, дорогенький. Ні.
Я зруйнувала лише своє життя.
А ти…
Скільки жінок ти знищив?
Триста? Чотириста?
Ти ходиш собі з усмішкою бой-скаута,
удаєш, ніби був на пляжі.
А сам закопував дівчину в пустелі.
Ти —
найтемніше, що я зустрічала в житті,
у масці усміхненого Санта-Клауса.
Може, це мене й притягує до тебе.
Бо, чесно кажучи, я б тебе зараз поцілувала.
Або навіть трахнула.
Так.
Мене не цікавить секс, окрім як із тобою.
Уявляєш?
Ми б були чудовою парою.
Але ти настільки мерзенний покидьок…
що ти мені огидний.
Майже так само, як я огидна собі.
А це сильно.
Вона була моєю мамою.
Вона була хворою, сучий сину.
У неї був Альцгеймер.
Треба бути боягузом, щоб бачити страждання, і не допомогти.
Вона була при розумі п'ять хвилин на день.
А 23 години і 55 хвилин марила.
Ніхто такого не заслуговує. Тож я її звільнив.
Я їй дав склянку води з пентобарбіталом.
Вона випила її сидячи в кріслі.
І заснула.
Якби нас усіх чекала така смерть.
Тепер ми з тобою поїдемо на місце пограбування.
Ні.
Я не можу, Ромео.
Ще й як можеш.
І скажеш мені, куди Мойзес вирушив із дівчатами.
У мене немає сил.
Я помираю, клянуся.
-Прошу… -Не хвилюйся.
Я ж сказав: рана чиста.
Пізніше зашиємо.
Шафо, забери його. Дай новий рушник.
І каву для яснішої голови.
-Пором от-от відійде. -Ми не поїдемо без Корал.
А якщо не встигне?
Раптом Мойзес утік і привіз туди Ромео?
Повернемося — нас уб'ють.
Пором — наш квиток на волю.
Яке гарне прощання, Мою.
Наші спогади дедалі кращі.
Пам'ятаєш про наркоманку й сутенера?
Може, замість реаліті, про нас навіть фільм знімуть.
«Токсичні й збуджені».
Знаєш що?
Схоже, ти в мене справді закоханий.
Ти вже вдруге лишаєш мене жити, не даєш померти.
Ти найтемніше, що я зустрічала в житті.
Ти настільки мерзенний покидьок. Ти й не уявляєш, який ти мені огидний.
Крістіане!
Ти вже вдруге лишаєш мене жити, не даєш померти.
Ти повернувся.
Ти майже в усьому маєш рацію.
Не слід було тебе викопувати.
Ми токсичні одне для одного.
І я покидьок.
Але знаєш що?
Мені подобалося бути жорстоким покидьком.
Поки не почав слухати тебе.
Тоді почалися мої проблеми. З твоїх довбаних питань.
З клятого сумління.
Із цим покінчено.
Ти цього не зробиш.
На, покидьку!
Сучий син!
-Він утік. Сховався. -Ходімо.
Корал.
От сучий син!
Я знала, що не треба брати Мойзеса. Корал, ходімо.
Він ховається. Їдьмо.
Джино, вивези машину. Поїдемо. Корал!
У який бік вони поїхали?
Я не знаю.
Присягаюся, не знаю.
Мені треба в лікарню.
Не хвилюйся, поїдемо. Але спершу згадай.
Шафо, де ви були?
Нас поклали лицем у землю, усіх чотирьох.
Сюань був там.
Я був тут.
Мойзес був тут, а Крістіан там.
Гаразд, лягай.
Лягай туди.
Лягай.
Я хочу уявити сцену.
Ромео.
Відвези мене в лікарню.
Будь ласка.
Не відвезу.
Пробач.
Ти брат мого брата.
Та я тебе любив.
Ми з Мойзесом були одним цілим.
Ми були нерозлучні.
А потім з'явився ти й почав створювати нам проблеми, розлучив нас.
Тому ти маєш піти.
Корал, стій. Вибираймося звідси! Усе скінчено.
Гроші в нас.
Поки цей покидьок не помре, не скінчено.
Корал, це загартоване скло!
Куленепробивне.
Корал.
Усе скінчено.
Припини ускладнювати.
Досить шукати проблеми.
Відпусти це, Корал.
Дивися в майбутнє.
Слухай мене.
Коли починаєш нове життя…
це треба робити в мирі.
Без цього лайна на наших плечах. Ходімо.
Ходімо. Будь ласка.
Іноді вийти з токсичних стосунків неможливо.
Навіть ризикуючи своїм життям,
ти так міцно сидиш на гачку, що нічого не вдієш.
Але того дня
я змогла.
РОМЕО
-Ромео? -Мойзесе.
Грабіжники вбили твого брата.
Я із Шафою.
Він каже, у нього стріляли, він стік кров'ю.
Ми не змогли його врятувати.
Та я не знала, що своєю втечею
я штовхнула Мойзеса до інших стосунків.
Набагато більш руйнівних і отруйних, ніж наші.
До його стосунків із Ромео.
Що ми зробили з нашими життями?
Я викрав вашу матір.
Ви вкрали мої гроші через сумніви, злобу
і розлад, який спричинила Корал.
Я знаю, ти їх витяг із бетону.
Я б зробив так само.
Але мене поглинуло обурення,
що ці кляті суки посварили нас.
Змусили нас думати, що вони добрі, а ми розпутники.
Тепер Крістіан мертвий.
Він мертвий.
А ми програли.
Ми програли бій.
Але не війну.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда