A NETFLIX SOROZATA
Onnan folytatom a történetet, ahol abbahagytuk.
Az öcsémet a halála napján temettem el a sivatagban.
Az apám mellé.
Egyszerű okból került oda.
Ha senki sem tudja, hogy meghaltál, senki sem kérdezősködik.
Még ha így csak a hátsó ajtón át jutsz is a mennybe.
Utána nem akartam mást, csak találkozni anyámmal.
Ha emlékeztek, őt viszont elrabolta Romeo.
Látni akarom az anyámat.
Persze.
Megkönnyebbülés volt elmondani, ami történt.
A gépek pittyegése meggyőzött arról,
hogy békére lelt és talán pihen is.
Akkor még nem tudtam, hogy Romeo megölte
és lefagyasztotta, és most csak kiolvasztotta
a bűnös fiú ostoba komédiájának eljátszásához.
Pár nappal később Romeo azt mondta, meghalt az otthonban,
én meg elhittem.
Nem tudtam, hogy ez a két halál megváltoztatja az életem.
Ugyanis azzal, hogy elhallgatta a dolgokat,
Romeo elérte, hogy újra elválaszthatatlanok legyünk.
Igazi család a fickóval, aki kiirtotta az enyémet.
Már nem kurvákat fuvaroztam,
hanem a lányait az iskolába.
Egy darabig nem kell visszajönnöd a klubba.
Fel kell dolgoznod azt, ami történt.
Akkor mit csináljak?
Hát, menj el nyaralni, oké?
Éttermek.
Biciklizés.
Egy jó könyv.
Tudja a faszom.
Egy kis béke. Megérdemeljük.
Egy jó könyv?
Lássuk, először is…
Így aztán látszólag tökéletes életet éltem
a pszichopatával, aki megölte az anyámat.
Miközben ketyegett a titok időzített bombája,
hogy pár hónap múlva felrobbanjon,
együtt reggeliztünk, horgászgattunk és énekeltünk, mint egy karácsonyi filmben.
Kutattunk a három nő után, akik tönkretettek minket,
és hamarosan kiderült,
hogy csak 1854 km-re vannak.
És ők is új életet kezdtek.
Nos, ez az a ház.
- A legjobb, amit találtam. - Tetszik. Gyönyörű.
Nem ez az egyetlen ok, Gina.
Pont a csendőrség mellett van.
Itt senki sem fog keresni minket.
Mi is új életet készültünk kezdeni,
de időzített bombán ültünk.
Négymillió eurót loptunk a stricijeinktől,
és az ilyesmit nem felejtik el könnyen.
A felét a házban rejtsük el, a felét kint! A biztonság kedvéért.
Pékséget nyitottunk a városban tisztára mosni a pénzt.
Nyomorgó kurvákból pékek lettünk.
Az éjszakai élet helyett Mojitóval a kézben élveztük a napot.
Bezártság helyett
a nyílt tengeren hajókáztunk.
Az, hogy az ember beleszeret a búvároktatójába,
innen már csak egy lépés.
- Hogy vagy, Gina? Jobb már? - Nem igazán.
Ne félj! A tengeribetegség normális a kezdő hajósoknál.
- Hamarosan elmúlik. - Nem, nem hiszem.
Kisbabát várok. Az ötödik hónapban vagyok.
Nos, terhesen nem merülhetsz, ugye tudod?
Igen, tudom. Terhesen sok mindent nem lehet csinálni.
Például nem temethetnek egy betontömb alá.
Hát, akkor pihenj, jó?
Toni, minden rendben? Valami baj van?
Hát, tudod, azt hittem, flörtölünk.
Nem tudtam, hogy gyereket vársz, és biztos pasid vagy férjed is van.
Kérlek, bocsáss meg!
Nem, nincs pasim.
Az egyikük az anya? Vagy mindketten?
Hát, ha úgy nézzük, igen, így van.
Elég annyi, hogy van apja, de már nincs az életünkben.
Ő már a múlt.
Nekem is éppen véget ért egy kapcsolatom.
- Mesélj! - Nem, unnád. Nem, semmiképpen.
Dehogy. Imádom a szerelmi történeteket. Gyere!
Gyere!
Tudod, 33 évesen nősültem meg. Azt hittem, ő életem szerelme.
A Sanferminesen találkoztunk. Elhívtam Almeríába.
Milyen romantikus!
Ő pedig igent mondott. Csak így. És jött.
Többet aztán nem is láttam izgatottságot a szemében.
Miért, mi történt?
Fülig szerelmes voltam belé. Mint egy öleb.
Folyton tervekkel jöttem,
ő meg bele is ment, de csak félszívvel.
Azt gondoltam, élvezi ő, boldog, de baszk, máshogy fejezi ki az érzelmeit.
Hát, nem így volt. Egyszerűen nem szeretett.
Hát, nekem is voltak szerelmeim, amikért nem jár taps,
elismerés, nem lehetek büszke rájuk.
Pedig próbáltam, tudod?
Rengeteg módon próbáltam, de…
Nos, ahogy látod, egyedülálló anya lettem.
Nem a szerelmet kell kergetni. A megfelelő embert kell megtalálni.
A fenébe!
Jól van…
Nem volt meglepő, hogy Gina szerelmes lett,
de amikor Wendy látta, hogy tényleg tovább lehet lépni,
úgy döntött, ő is kockáztat.
A benzinkutas lánnyal.
Gyakrabban kezdett a benzinkútra járni, hogy láthassa.
Ehhez viszont ki kellett üríteni a tankot,
ezért aztán folyton a város körüli utakat járta.
De ez túl sokáig tartott.
Ezért gyorsabb megoldást talált.
Amíg aztán 175 liter 95-ös benzinnel később
Wendy célba nem ért.
Megkérdezzem, mikor végzel?
Miért?
Hogy elvigyelek motorozni.
Van barátnőm.
Mi ez?
Azt hittem, a kazetták kora örökké tart.
És tessék.
Igen.
Figyelj!
Hétkor végzek.
Szóval, tetszik itt neked?
Messze van a várostól.
Nagyon kellemes.
Félsz, hogy meglátnak velem.
Hát, van barátnőm. Nem akarom, hogy aggódjon.
Errefelé pletykásak az emberek.
Csak azért hívtalak motorozni, hogy megismerjük egymást.
Nincs sok barátom itt.
Persze, szuper, nem is tudom, mit…?
- Mit szeretnél tudni rólam? - Nem is tudom… Semmi konkrét.
Hogy telnek a napjaid?
Oké, lássuk csak…
Kedden figyelnem kell, mert akkor jön a tartálykocsi,
és senki sem parkolhat a töltőfejekhez.
A tartálykocsi 20 000 litert hoz,
és valamelyik idióta mindig odaparkol.
Aztán figyelnem kell, hogy legyen víz a vödrökben
a szélvédőmosáshoz.
Másként valaki biztos odakiabál,
hogy: „Kislány, nincs víz a vödörben!”
És utálom, ha kislánynak neveznek.
De a legfontosabb, amivel a legtöbb időt töltöm,
az a szabadnapjaim tervezése.
Ha van pár napom, elmehetek Madridba.
Mert a kisvárosokban a program is kicsi.
Kicsi, de…
Nagyon szép.
És te? Mik a terveid?
Nincsenek.
Feladtam.
Már nem tervezek.
Miért?
Volt egy barátnőm.
És amikor elhagyott…
Azt gondoltam, a tervek miatt volt.
Mert néha bajba kerül az ember a tervei megvalósítása közben…
és akkor már nehéz kiszállni.
De ez hazugság.
Nem a tervek a hibásak.
Néha
az izgatottság miatt,
és mert rohanunk,
hogy valóra váltsuk őket, elkezdünk…
trükközni.
És most?
Most nem sietek sehova.
Kivárom, hogy történjenek a dolgok.
Én is próbáltam tervezni.
Elérni a boldogságot, és magam mögött hagyni a múltat.
De minden nap,
amikor eljött az este,
elkezdődtek a rémálmok.
Álmomban minden szűk lett.
A levegő mintha 100 tonnával préselődött volna a tüdőmre.
A mellkasom mintha átszakította volna a matracot.
Nem kaptam levegőt.
Nem tudtam aludni.
Nem bírtam ki a csendet.
Miközben Wendy és Gina szárnyalt, én egyre mélyebbre süllyedtem.
De más is a múlt megszállottja maradt.
És megszállottan titkolta Moisés elől az igazságot.
Mi a pálya, Tetkó? Megiszod az összes sörömet?
Ha ilyen sokára jössz, nem csak azt.
Mint egy menyasszony.
Tetkó,
faszikám.
Nem tudtam, hogy ilyen jóban vagytok.
Párszor buliztunk együtt.
Bejöhetek?
Hogy vagytok?
Jézusom, micsoda disznóól!
Oké, tudom, hogy beszéltetek egymással.
És talán már mindenki tud
a klubban három hónapja történt tragikus eseményekről.
Elmagyarázom nektek.
Christian belépett,
és még nem tudtuk, milyen súlyosan sebesítették meg azok a ribancok.
Aztán ott volt Moisés anyjának a halála.
Ez maradjon köztünk, de az eutanázia mellett döntöttünk,
hogy megszabadítsuk a betegségtől, ami, ahogy tudjátok, förtelmes volt.
Förtelmes.
Fájdalmas dolgok ezek.
Főleg nekem. Ezért akarom magam mögött hagyni őket.
Ezért ha bárki beszél erről bárkinek, akárkinek…
Azt szétfűrészelem.
Az illetőt,
és két családtagját is.
Most új fejezetet nyithattok.
Hogy megmutassam, kész vagyok túllépni a múlton,
sok minden fog változni a klubban, a munkakörülményekkel kezdve.
Gyertek közelebb!
Gyertek!
Mostantól kezdve, ebben a klubban,
nem lesznek félrevezetett lányok, csakis munkavállalók.
Teszitek a dolgotokat, kifizetitek az adósságot,
és szabadok lesztek.
A szexmunkások embercsempészete.
A Wikipédián is megnéztem, hogy ne vádoljanak vele.
Ezért megígérem, hogy nem lesz több fenyegetés,
vagy levonás, vagy az adósságotok növelése.
Ez azt jelenti, hogy nem lesz több levonás a sminkcuccokért?
- Vagy az óvszerekért? - Vagy a fehérneműért?
- Nem. - Akkor hogy lesz?
Ártárgyalás, mint egy céges boltban.
Az egyetlen feltételem az,
hogy hallgattok.
Rendben?
Nagyon jó! Lányok, munkára! Szexisen, mosolyogva!
Indulás!
Ez az új életünk első napja.
Tetkó, várj egy kicsit!
Van valami,
amin gondolkodtam.
Úgy értem, a dumálgatás Moisésszel,
a röhögés, a sörözés…
Ugye nem járt el a szád
az öccse tragikus haláláról, igaz?
Persze hogy nem. Mi a baj? Nem bízol bennem?
Nem bízom abban, aki iszik.
Mert sokat beszélnek.
Ha azt mondod, nézd, főnök,
ez az utolsó piám, mostantól absztinens leszek,
az más lenne, de érts meg engem is!
A múltkor a tengerpartra mentetek enni Moisésszel, és berúgtatok.
Milyen érzés?
Szar. Szar érzés.
Mert azt gondolom, a harmadik whiskynél elkezdesz dumálni.
Romeo, figyelj, nem sértésként mondom, oké?
Kicsit túlreagálod.
Tényleg?
Igen. Az, hogy a főnököm vagy, egy dolog,
de megmondani, mit csinálhatok, egy másik.
Ebbe még az apám sem szólt bele.
A főnököm vagy, és nem a római a pápa.
Nem, haver?
Micsoda gazfickó!
Jól helyre tettél, seggfej!
Igen. A kurva római pápa!
Micsoda seggfej!
Oké, rendben.
Most pedig a főnöködként beszélek, a melóról.
Kubába mész. Előléptettelek.
Julián kint van, a három kurva után nyomoz.
- Most nem mehetek Kubába. - Nem? Miért nem?
Most költöztem össze Marisollal.
Értem én. Vonzóbb ajánlat kell.
Megháromszorozom a fizetésed, és…
Egye fene, tessék.
Huszonötezer, a költségekre.
- Komolyan? - Ja.
Baszki!
Mit mondjak neki? Értékesítőnek adtam ki magam.
Értékesítő vagy, a céged Kubával is kereskedik.
Ma indulsz, fel kell hívnod a barátnődet.
És hallani akarom a hívást.
Tempósan, hívd fel!
Szia, Marisol!
A munkahelyemen. Figyelj, előléptettek!
Az egyik munkatársam hibázott, ezért külföldre kell mennem.
Igen, figyelj, ma indulok. Nem tudom, pár hónapra.
Figyelj…
Figyelj, Marisol… Én sem tudtam, hogy el kell utaznom.
Baszki, lerakta.
A római pápa, te faszfej!
Nem pofázol többet, te kibaszott pöcs!
Baszki, ez kurvára undorító.
Húsfalat.
Hozz egy tiszta inget a lányok szobájába!
És hozd a szerszámokat is! Lesz egy kis barkácsolás.
Nyugodj meg!
Ne vesztegesd az erődet!
Nagyon kényelmes lesz odabent.
Jó lesz. Meglátod.
Nagyon szép. Ügyes, Húsfalat.
Művész vagy.
Menjünk!
Így aztán múltak a napok, és az álmatlan éjszakák is.
Aztán három hónap múlva
történt valami, minden megváltozott,
és újrakezdődött a balszerencsénk.
Mami.
Miért vagy fent ilyen korán, édesem?
Nem voltam igazán fáradt.
Szólni akartam, hogy Toni ma áthozza egy barátját.
Azt mondja, sok közös van bennetek.
Bennünk?
Igen. Paunak hívják.
Pau.
A vasárnapi ebéd közepén történt,
amikor épp enni készültünk.
- Hot dog. - Ja, igen.
Talán négyszemközt kellene, de bátor leszek.
Egyszer csináltam ezt, nagyon régen,
de még van idő,
mielőtt megszületne a baba, ezért megkérdezem,
összeköltözünk-e?
Ez az A. tervem, mert nem vagyunk együtt régóta,
és talán őrültségnek tűnik, de van B. terv is.
Igazából feleségül szeretnélek venni.
Kimegyek a konyhába egy kis vízért.
Leeshetett a vérnyomáson.
Mindjárt jövök.
Gina.
Nem a helyzetedet akarom kihasználni.
Tudom, a baba nem…
A fenébe, ott akarok lenni a születésénél.
De semmit sem tudsz a babáról, Toni.
Semmit sem tudsz a múltamról.
Mindegy. Nekem is van múltam. Mindenkinek van.
Az enyém más, Toni.
Toni,
nem tudod, honnan jöttem.
Azt sem tudod, miért vagyok itt. Semmit sem tudsz.
Akkor mondd el!
Mondd el!
Van egy fiam.
Ott kellett hagynom Kubában, mert…
Jobb életet akartam adni neki, de itt rosszabb lett a sorsom.
Ennyi. Ez van.
A fiad jó hír.
Miért nem hozod ide?
Igen. És ha igent mondasz, nagy család lehetünk.
Gina,
közös jövőt szeretnék veled.
És ha várnom kell,
várni fogok.
Felejtsd el, amit kint mondtam!
Az A. és a B. tervet.
Nem folytatjuk a C. tervvel?
Mi a C. terv?
A vasárnapi grillezés.
Jó?
Gina feje tele volt a boldog tervekkel,
és pont emiatt változott minden,
nem az előnyére.
Ekkor döntötte el, hogy felhívja az anyját
az egyetlen telefonfülkéből, amit talált, 10 km-re a városunktól.
A hívás aztán olyan rést nyitott,
amelyen a múlt ismét utat talált az életünkbe,
hogy tönkretegye.
Én vagyok az.
Carmen.
Nem beszélgetni akarok, jó?
Csak annyi, hogy van egy kis pénzem, és idehozom magamhoz Carlitost.
Azt hittem, többé nem hallok rólad.
Hogy vagy?
Jól, anya.
Jól vagyok.
És te hogy vagy?
Jól, drágám.
Remediosban maradtunk.
Az apád talált állást.
Tényleg?
Igen, édesem.
Carlitos is jól van, az unokatestvéreivel jár iskolába.
- Mind jól vagyunk, hála az Úrnak. - Örülök, anya.
Carmen.
Tudom, hogy szörnyű volt neked.
Nehéz volt együtt lenned azokkal a férfiakkal,
de nem hittem, hogy ilyen rosszul bánnak majd veled.
Tudod, hogy milyen nehezen éltünk, drágám.
És annak a férfinek a pénze segített apádon.
Olyan rendes embernek tűnt, hogy nem tudtam, mit tegyek.
De nem volt nap, hogy ne gondoljak rád, édesem.
Meg tudsz valaha megbocsájtani nekem?
Tudod mit, anya?
Ha minden jól megy,
talán ti is idejöhettek apával.
Nyárra.
Megint terhes vagyok, anya.
Micsoda?
Milyen jó hír!
Egy hónap múlva születik.
És lett egy barátom.
Igazából több barátnál.
Idősebb, izgalmas ember.
Nagyon jól bánik velem, anya.
Búvárkodással foglalkozik.
Sokat vagyunk a tengeren.
Nagyon jó ember, anya.
Tudom.
Úgy érzem, mostantól minden nagyon jó lesz.
Jaj, Carmen…
Úgy örülök, hogy minden rendben van.
Nagyon boldog vagyok, édesem.
Ezzel szabad vagy, nagyi.
És gazdag.
És az unokám?
Délután hazaviszik.
És többé nem találkozunk.
Mi az?
Hol?
Mi az?
Visszahívlak.
Moisés.
Megvannak.
Almeríában vannak, a partvidéken.
A feliratot fordította: Vass András