NETFLIX-SARJA
Niiden kolmen nartun julistettua sodan meidän on pakko saada heidät katoamaan.
Siten saamme kunniamme takaisin.
Ja tietysti rahamme.
Esittelen teille uusimman värväykseni,
Darwinin.
Hän on ammattilainen Medellínistä, Ciudad Juárezista ja Sinaloasta.
Siellä ammattirikollisen pitää olla tosi hyvä.
Hän ja Moisés suorittavat tehtävän.
Te tuette heitä.
Homma on helppo.
Gina mokasi ja soitti äidilleen, koska he lakkasivat varomasta.
Siitä on puoli vuotta, joten he ovat alkaneet taas elää normaalisti.
Wendy!
Tule alas.
Tullaan!
Hei.
Jätin tyttöystäväni.
Mitä?
En voinut jatkaa niin. Olin tulla hulluksi.
Tunsin valehtelevani.
Et sinä valehtele kellekään. Välillämme ei ole tapahtunut mitään.
Mutta ajattelen sinua enemmän kuin häntä.
Ajattelen sinua enemmän. Herään ja muistan sinut.
Ajattelen sinua töissä enkä saa unta, koska ajattelen sinua.
Ajattelen sitä, mitä teemme yhdessä, kuten pyöräajeluja.
Minne? -Minne vain.
Madridiin ja vuorille jopa helikopterilla.
Helikopterillako? -Niin.
En tiedä, pidänkö siitä, jos suutelet minua.
No, ehkä emme suutele. Se on…
Juttu on niin…
En tiedä, tuleeko tästä jotain vai hajoaako tämä käsiin,
mutta olen rakastunut sinuun.
Tosi pahasti.
No…
Gina soitti tuosta puhelinkopista.
He ovat varmaan lähikaupungissa, joten tutkitaan alue.
Joka katu,
naapurusto ja aukio.
Tutkikaa joka kiven alta,
kunnes löydätte heidät.
Sitten alamme vahtia heitä.
Ja odotamme. -Mitä?
Oikeaa hetkeä.
Oletko nähnyt kissapetojen metsästävän? Teemme samoin.
Varovasti, ovelasti ja kyyristellen.
Emme hyökkää ja näytä pallejamme.
Pidämme ne lähellä hanureitamme kuin tiikerit.
Nostetaan malja Tonille, joka teki uskomatonta paellaa.
Kiitos. -Kiitos paljon!
Tonille! -Ehdottomasti.
Ilo on minun. -Olet rakas.
Ja teille tytöille. Kiitos ateriasta. Minut kutsutaan vain oppilaideni juhliin.
He ovat 8-vuotiaita ja tykkäävät sipseistä ja limsasta.
Coral oli myös opettaja. Teillä on paljon yhteistä.
Olitko?
En oikeastaan.
Annoin vain yksityistunteja parille tytölle.
Se on pitkä tarina.
Ette ikinä kerro itsestänne lyhyesti ettekä pitkästi.
Miten päädyitte tänne autiomaahan leipureiksi?
Niin vain kävi. Halusimme aloittaa uuden elämän.
Kuka ei? -Aivan.
Tietysti.
Haisen bensalle, kun menen nukkumaan.
Se on yököttävää, mutta sitä on vaikea lopettaa.
Pitää vain olla vähän vastuuton kuten me.
Ei lainkaan.
Mitä teit ennen, Gina?
Vähän kaikenlaista.
Huomaatteko? Ilmapiiri kiristyy.
Se on autiomaatyttöjen mysteeri.
Älä viitsi.
Kuin elokuvassa. -Mitä?
Se on totta! -Älä.
Käyn katsomassa omenapiirasta.
Voi helvetti!
Olin pyykinpesuainefirman toimitusjohtaja.
Teimme sitä, hyönteismyrkkyä, valkaisuainetta ja muuta.
Kerran kokouksen jälkeen -
menin lounaalle ja kävelin kirkon ohi.
En ollut käynyt siellä rippikoulun jälkeen.
Menin sisään ja istuin eturiviin.
Yhtäkkiä katsoin ylös -
ja näin Kristuksen katsovan minua.
Sitten tunsin jotain.
Kuin hän olisi puhunut minulle.
Kristusko? -Niin.
Mitä hän sanoi?
Hän sanoi: "Tyttö, olet onneton siinä yhtiössä.
Juokset kokouksissa ja teet naurettavia tuotteita.
Haluat vain sen loppuvan." Tiedättekö?
Kuin hän olisi sanonut:
"Coral,
lähde."
Joten minä lähdin kaupungista.
Ja täällä ollaan. Jos Jumala puhuu, häntä kannattaa totella.
Sinun vuorosi, Wendy.
Kerro lentoemäntänä olosta. -Eikä!
Kyllä. -Odota.
Omenapiiraan kanssa pitää ottaa omenasnapsit.
Shotteja!
Coral.
Mitä helvettiä sinä teet?
Luuletko heitä tyhmiksi tai hyväksi käytettäviksi vieraiksi?
Sanotko, mitä mieleen juolahtaa?
Mikä se juttu Jumalan kanssa puhumisesta oli?
Olenko muka lentoemäntä?
Mikä naurattaa? Et saa valehdella tyttöystävälleni.
Wendy, teen sinulle palveluksen.
Mitä?
Minkä palveluksen?
Hän rauhoittuu kivasta tarinasta eikä kysy menneistä enää koskaan.
Entä jos haluamme kertoa totuuden? Emme nyt mutta joskus.
Haluatko kertoa Tonille totuuden?
Päällesi kustiin rahasta, ja kannat asiakkaan vauvaa.
Kerrotko, että sinut sidottiin, jotta perseesi aukeaisi?
Senkö totuuden haluatte kertoa?
Sanon, että meidät kidnapattiin.
Se oli koettelemus, ja me pakenimme. Mitä pahaa siinä on?
Olen yrittänyt kertoa Tonille totuuden kosinnasta asti. En vain voi.
En voi suostuakaan,
koska tunnen pettäväni elämäni rakkautta.
Tytöt,
jos paljastatte paskan menneisyytemme,
pilaatte kaiken.
Uusi elämänne mädäntyy.
Se tahraa kaiken. Suukot, aamiaiset, halit…
Ettekö tajua?
Vaihdatte rakkauden johonkin muuhun.
Sääliin,
epäilyyn ja myötätuntoon.
Kun he katsovat teitä, he näkevät Wendyn ja Ginan.
Jos paljastatte menneet, mitä he sitten näkevät?
He eivät enää katso teitä samoin.
Kokemamme pelko ei häviäisi koskaan.
Tunnen sen joka yö. En saa unta sen takia.
En saa henkeä enkä voi liikkua.
Ettekö ansaitse olla pelkäämättä heti avattuanne silmänne? Eikö niin?
Säästetään heidät ammuskelulta, autojen ryöstelyltä -
ja tappajien hautaamiselta elävältä.
He voivat luulla, että murhaajat ilmestyvät joku päivä -
heidän ovilleen vaatimaan rahojaan takaisin.
Keksikää haluamanne tarina mutta tehkää siitä hyvä ja hauska,
jotta ette muista menneitä joka päivä.
Sopiiko?
Jos he eivät ole syrjäisessä paikassa, älkää ampuko.
Kertokaa meille. Älkää tappako yhtä ja päästäkö muita pakoon.
Tapamme kaikki kolme -
yhtä aikaa ilman todistajia.
Parannetaan tämä haava kerralla,
veli.
Se halaus vakuutti minulle,
että tyttöjen löytäminen ja tappaminen oli tarkoitukseni.
Mutta se olikin jonkun muun tarkoitus.
Olin kuin natsi-Saksan sotilas, joka uskoo ylpeästi asiaansa -
oikeuttaen tekojaan loputtomasti -
vain siksi, koska joku on vallannut hänen maalaisjärkensä.
Olin enemmän ilmassa kuin jalat maan pinnalla.
Lensin jatkuvasti Buenos Airesista Limaan,
Bogotáan ja Chileen.
Väsyitkö siihen?
Kyllästyin soittokelloon.
Pim! "Neiti, tyyny." Pim! "Neiti, peitto."
Pim… Ihmiset ovat sietämättömiä.
Väsyin siihen ja hiton lentoa edeltävään turvallisuusohjeistukseen.
Moikka! -Se oli minusta aina seksikäs.
Tee se.
Tahdon nähdä sen. -Samoin!
Minäkin. Tee se. -Tee se!
Tee se!
Täältä pesee!
Katsotaanpa…
Naiset ja herrat,
koneessa on neljä uloskäyntiä -
ja kaksi hätäuloskäyntiä.
Kaksi perässä,
kaksi edessä ja vielä kaksi siipien luona.
Jos hytin paine laskee yllättäen, ottakaa lujasti kiinni lentoemännästä.
PUHELIN
Gina, sinun vuorosi. Mitä teit ennen?
Minulla oli tavallinen työ.
Tanssin diskossa ja lopetin, koska omistaja oli hyypiö.
Elämäni ei ollut hohdokasta.
En matkustanut maailman ympäri mutta puhuin Kristuksen kanssa.
Puhuin paljon.
Pyysin häneltä monia asioita,
mutta hän ei vastannut.
Sitten päätin karata siitä helvetistä.
En kestänyt yötöitä,
juopottelua, kun ei maistunut,
ja hymyilyä, kun ei hymyilyttänyt.
Siedin niitä inhottavia paskiaisia,
jotka luulivat omistavansa minut -
ja luulivat voivansa tehdä, mitä halusivat,
koska olin tanssija -
ja lauloin tyttöjen kanssa -
kuin mikään ei olisi ollut sitä onnellisempaa.
Siinä se.
Joka kuun alussa, kun Romeo tiesi asiakkaiden saaneen palkkansa,
hän järjesti tyttöjen esityksen.
Ovet avattiin sovittuun aikaan, ja show alkoi.
Kerran lauloimme laulun kuin koululaistyttöjen kuoro.
Mietin, halusiko hän nöyryyttää meitä -
vai tehdä miehistä kiimaisempia, koska he saisivat naida koulutyttöjä.
Kyse ei ollut siitä.
Hän teki sen, koska osallistumisemme farssiin kertoi asiakkaille -
meidän suostuvan makaaberiin leikkiin.
"Me suostumme. Naikaa meitä ilman syyllisyyttä."
Se hauska tervetulotoivotus -
ei voinut olla alkusoittoa jokaöiselle joukkoraiskaukselle.
Laskitko noin vankilapäiväsi?
Ne eivät ole päiviä vaan keikkojani.
Miksi värit ovat erilaisia? -Eri maiden vuoksi.
Punainen on Kolumbia, vihreä Meksiko ja sininen niille,
joiden kotimaita en saanut selville.
Jos ei haittaa, voisitko kääntyä?
Miksi?
Koska voit katsoa tatuointejani -
mutta et mulkkuani.
Tiedän heikkoutesi, veli.
Käänny jo!
Mitä vihjailet?
En mitään. Kunnioitan sitä.
Olen 21. vuosisadan palkkamurhaaja.
Tunnen ihmiset.
Pojat tykkäävät pojista, ja tytöt nuolevat tyttöjä.
Se sopii minulle,
paitsi etten ole sellainen, ja jos olisin,
sinä olet pomon poika.
Olet väärässä ja viisastelet.
Näin, miten hän tarttui käteesi.
Näytit onnelliselta -
ja rakastuneelta.
Asut hänen kotonaan.
Kokkaat hänelle.
Haet hänen tyttärensä koulusta.
Yritit varastaa hänen rahansa, mutta hän antoi sen anteeksi.
Sellaisen petoksen antaa anteeksi vain rakkaudesta.
Teen kaksi asiaa selväksi.
Romeo on perheeni -
ja veljeni, mutten nai häntä eikä hän minua,
eikä niin käy ikinä, perkele.
Lisäksi -
tulit tappamaan ne nartut -
etkä kävelemään alasti paskoine tatuointeinesi -
tai näyttämään mulkkuasi ja juoruamaan elämästäni.
Sulje iso suusi,
tai vedän kielesi ulos tongilla -
ja saat tehdä työsi hiljaa.
Ymmärrätkö?
Ymmärrän.
Vielä yksi asia.
Sitten olen hiljaa.
En luota sinuun.
Olet äpärä,
joka suojelee minua nyt ja varastaa vaimoni ja rahani huomenna.
Kuten teit Romeolle.
Tällä alalla -
kerran petturi -
on aina petturi.
Lisää margaritoja? -Kyllä.
Me menemme nukkumaan.
Ei! -Kyllä.
En pysy hereillä, ja nilkkoihini sattuu kamalasti.
Pitäkää te hauskaa.
Hyvää yötä.
Me…
Joo. Me…
Joo. -Selvä.
Nauttikaa olostanne älkääkä siivotko. Tehdään se yhdessä.
Pitäkää hauskaa.
Hei, tytöt. -Hei.
Melkoinen rynnäkkö.
C'est l'amour.
Niin.
Älä huoli baarimikosta, neiti.
Baari on auki koko yön.
Kiitos.
Kuule, Pau.
Voimmeko lopettaa ja jatkaa toisena iltana?
Join margaritoja, shotteja ja omenasnapseja ja olen vähän…
Joo.
Se sopii.
Olen itsekin väsynyt, ja pitää herätä aikaisin.
Kiitos. -Ei se mitään.
No…
Kun opetan huomenna luokkaani kankkusessa,
ajattelen lakkaamatta leipuria, joka puhuu Jumalalle.
No…
Ciao.
Minulla oli yritys, ihania ystäviä -
ja talo, jossa pidimme ihania illallisia joka ilta.
Ja joku, josta pidin ja joka sai minut nauramaan.
Pausta voisi tulla partnerini.
Sen sijaan, että olisin pyytänyt häntä jäämään yöksi, heitin hänet ulos.
Aloin muistella elämäni kurjuutta -
ja toistaa menneitä kuin elokuvaa.
Nautin villeistä nöyryytyksistä kuin olisin halunnut satuttaa itseäni,
koska en saanut unta.
Koska en voinut tapailla hurmaavaa miestä.
Koska huijasin ystäviäni sanoen, etten ollut ottanut huumeita 6 kuukauteen.
Elin joka jakson uudelleen.
Ovatko nämä polttarit?
Mitä haluatte? Strippaanko teille?
Haluaako sulhanen yksityissession?
Tiedätkö bukkaken?
Elin uudelleen ne kurjuudet,
loppumattoman listan asioita, joita inhosin itsessäni,
vain tunteakseni tuskaa ja pelkoa.
Sitten huumeista tuli välttämätön pakokeino.
Miksi siivoat?
En saanut unta.
Liikaa shotteja. Sänky heilui kuin vene.
Lähtikö Pau?
Hän on kiltti. -Niin on. Kuin enkeli.
Halusin olla yksin.
Oletko kunnossa?
Miten Gretan kanssa menee?
Hyvin. Pidän hänestä kovasti.
Tosi paljon.
Niin taidat pitää. -Joo.
Minä…
En osaa selittää. Hän on -
tosi hellä.
Hän tuli polkupyörällä hiprakassa kertomaan…
Kun kuuntelin Wendyä sekaisin huumeista,
koin valaistumisen.
Tajusin, mikä oli syynä sille,
etten voinut olla onnellinen kuten ystäväni.
Välissämme oli raja.
Se oli iso ja monimuotoinen.
Se muodostui kaikesta käyttämästäni paskasta.
Tajusin, ettei ongelmani ollut klubi tai itsetuntoni -
vaan kuusi vuotta jatkunut huumeriippuvuuteni.
Luulin, että turrutin vain tuskani,
mutta addiktioni oli niin vahva, että keksin syitä -
pysyä noidankehässä.
Tuska teki elämästäni vaikeaa,
ja tarvitsin tekosyitä käyttääkseni -
kokaiinia ja oopiumia. Siksi en voinut olla onnellinen.
Siksi käskin Paun lähteä enkä tanssinut hänen kanssaan.
Halusin ottaa huumeita.
Se on helpompaa yksin.
Se on kaunista, Wendy. Olen iloinen puolestasi.
Oikeasti.
Kiitos.
Entä sinä?
Puoli vuotta selvänä!
Olen ylpeä sinusta.
Tosi ylpeä.
Olet vahva.
Suututit minut aina.
En tiennyt, mitä odottaa. Olisit voinut hukkua, ajaa kolarin -
tai ottaa överit, ja olisin joutunut pistämään sinua.
Pelkäsin aina kovasti,
että sinulle kävisi jotain.
Se on ohi.
Se on, jooko?
Mitä nyt?
Kyllä. -Mitä?
Haluan vaimoksesi.
Haluan sinut lapseni isäksi. Valitsen varasuunnitelman.
Se oli viimeinen yö, kun meillä oli mahdollisuus parempaan elämään.
Emme vain tienneet sitä.
Mennäänkö katsomaan auringonnousua?
Aamunkoitteessa onnemme kääntyi.
Mikset tehnyt enempää papuja?
Sinun pitää kokata kahdelle.
Minä kokkaan aina kahdelle.
Ymmärrätkö?
Joo.
Tee lista lempiruoistasi.
Sopiiko?
Se oli vitsi.
Jos ajattelet jotain,
seuraavana päivänä jotain muuta,
ja aivosi ovat kuin heiluri,
mikä olet?
Trapetsitaiteilija.
Ihan sama.
Hautasit ne tytöt betonilohkon alle.
Sitten kaivoit heidät ylös.
Varastit pomosi rahat.
Sitten muutit hänen luokseen.
Teet yhtenä päivänä jotain -
ja seuraavana päinvastoin.
Tra…
petsi…
taiteilija.
Paskat ajatuksistasi.
Tiedän.
Tiedän, ettei kukaan halua kuulla mielisairauksistaan. Se on vaikeaa.
Voinko antaa neuvon?
Ota litiumia.
Tämä työ tekee epävakaaksi.
En ota sitä enää,
mutta se auttaisi sinua.
Näetkö? Sinä naurat! Uhkailet minua ja naurat.
Osoitit minua aseella ja teet minusta kaverisi Facessa.
Ymmärrätkö? Näetkö sen?
Rakastuit Romeon huoraan -
ja halusit tappaa hänet mutta vapautit hänet.
Sitten hän tappoi pikkuveljesi!
Christian tarvitsi enemmän litiumia kuin heroiinia.
Nainen tappoi hänet ja teki hänelle palveluksen.
Kusipää!
Jos ikinä enää puhut minusta tai perheestäni, ammun sinut.
Jos ammut minut ensin, et ehdi tatuoida uutta viivaa.
Tiedätkö miksi, kusipää?
Koska lähetän passikuvasi ystävilleni,
jotta jos jotain tapahtuu, et pääse Espanjasta elossa.
Miksi olet tällainen?
Se oli vitsi.
Sinulla ei ole huumorintajua.
Tekstitys: Petri Nauha