SERIÁL NETFLIX
- Vidíš něco? - Přes to slunko vůbec nic.
Tak se kurva víc nahni. Nahlídni tam.
Tady jsou!
Moisési!
Nehýbej se!
Když Romeo klesl pod hladinu, napadlo ho, že by to byla symbolická smrt.
S probodnutou hrudí od ženy, která mu před půl rokem zlomila srdce
a kterou sem přijel zabít.
Ten den ale neměl zemřít Romeo.
Prosím.
Ne, prosím.
Greto.
Greto, já rodím. Pomoz mi, prosím.
Greto!
Greto.
Seš zraněná?
Jsem v pohodě. Je to čistej průstřel.
Slyšíš to?
Holky jim to pěkně nandávají.
Musíš mi pomoct porodit.
Tak jo. Chyť se mě.
Pořádně.
Zmáčkni mi ruku. Pořádně. Dělej.
Pojď sem, Moisési!
- Nejde to! - Sakra. Co budeme dělat?
Najdi něco ostrýho.
Tak jo.
Já to dítě porodím.
Porodím ho, Greto.
Vydrž, prosím tě.
Jsem šťastná.
Protože vím, že to zvládne.
Setkáme se spolu na prahu života.
I když to bude jen na chvíli,
setkáme se.
Musíš mě otevřít.
Ne.
Musíš.
Prosím.
Tak jo.
- Dokážeš to. - Jdeme na to.
Vždyť vám oběma ublížím.
- Já nemůžu. - Hej.
Mně už víc neublížíš.
Neboj.
Dej mi to.
Dej to sem.
Pojď sem. Dělej.
Moisési.
Vypadněme odsud.
Pojeďme pryč.
Vytáhni ho.
Holky.
Co to děláš?
Gina rodí. Snažím se ho vytáhnout.
- Ale nejde to. - Gino.
- Klid. - Ani jí to nejde.
- Je zesláblá. Gino, zlatíčko. - Gino!
Gino.
Vyhrály jste?
Jo? Vyhrály jste?
Musíte ze mě vytáhnout to dítě. Prosím.
Jde to ztěžka, ale musíte ho vytáhnout. Prosím.
Na kolenou vás prosím.
Do lodi teče voda. Musíme odsud pryč.
- Venku je záchranný člun. Připrav ho. - Dobře.
Vytáhněte ho.
Seš si jistá?
Musíme to rozříznout. Nůž.
Žije?
Dýchej.
Podej mi ho.
Neboj.
Bude to dobrý.
No tak.
Prosím.
Chlapečku můj.
Zvládlas to.
Zvládlas to, zlato.
Gino?
Gino.
Gino?
Gino.
- Ne, Gino. Prosím. - Gino.
Člun je připravený.
Strašně moc krvácím.
- Musíme do nemocnice. - Moc by se vyptávali.
Doktore Guerro?
Ano.
Máme problém. Jsme zranění.
Musíte přijet do Almérie.
- Popište mi situaci. - Dva zasažení harpunami a jeden popálený.
Kam to dostali?
Romeo do hrudi. Prošla skrz.
Řízek do břicha.
Nevypadá to dobře. Mám mu ji vytáhnout? Dost krvácí.
Nesahejte na ni.
Mohl byste roztrhnout střevo. To by byl teprv průser.
Obsah trávicí soustavy by se mu vylil do těla.
- Musím ho operovat. - Dobře.
Romeo, jak vysoko je ta harpuna?
Romeo.
Je v levé části hrudníku. U ramene.
- Pár centimetrů nad bradavkou. - Tam orgány nejsou.
Vytáhněte ji za špičku.
Pak to vydezinfikujte a zašijte.
- Dobře. - Máme jehlu a nit?
Něco tu mám.
Teď ten s těma popáleninama.
- O jaký stupeň jde? - O vysoký, doktore.
Musíte být konkrétnější.
- Popište mi to. - Dobře.
Tak jo, doktore. Bouchla mu u ksichtu nouzová světlice.
Má v kůži střelnej prach.
Asi deset nebo 15 vteřin hořel.
Pleť růžová, tu a tam černá skvrna. Oči zastřený.
Zastřené?
- Jako ryba, když ji vytáhnete z trouby. - To je třetí stupeň.
Tady bude nutný chirurgický zákrok,
transplantace kůže a podle toho, co říkáte, i transplantace obličeje.
Moisési, kurva, ztlum si to. Děsíš ho.
Já nevydržím čekat, až dorazí z Tenerife.
- Dobře, doktore… - Pojedu do nemocnice sám.
Řeknu jim, že se mi to stalo při potápění.
Řízku, podívej se na mě.
Do nemocnice nemůžeme.
Přijeďte ještě dnes. Zavolejte Garriguovi.
Pošle pro vás soukromý letadlo. Uvidíme se za pár hodin.
Bude tu za pár hodin.
Dáme mu na to hadr s antibiotickou mastí, ať nechytí infekci.
Bude to dobrý.
Darwine.
Ty z nás vypadáš nejlíp.
Skoč do lékárny. Dělej.
Pij.
Zakousni se.
Připrav se.
Raz,
dva…
A teď mě odsud odvez, prosím.
Nechci vykrvácet v tomhle plesnivým obytňáku.
Romeo.
Jestli ztratím další litr nebo dva krve, tak je po mně.
Dojdu si do nemocnice sám.
Užijme si ten nejkrásnější okamžik z celého dne.
Západ slunce.
Chtěly bychom pokoj na jednu noc.
Pro vás tři?
Čtyři.
Do prdele. Volá někdo z domu.
Proč ještě nespíš, zlatíčko?
Nevím si rady s úkolem, tati.
Proč ti nepomůže sestra?
Měla tu kámošku na noc a Linda María to neví.
Dobře, tak povídej.
Kolik desítek je ve 30 stovkách?
Podej kalkulačku.
Hned ti to řeknu, zlatíčko. Vydrž.
Ukaž to.
- Třicet desítek? - Jo.
3 000.
3 000? To nemůže být 3 000, proboha.
- Vyděl to deseti. - Sto krát 30.
To je blbost. Děl to deseti.
- No jo. - Je to 300.
- Jo, 300. - Jo.
Drahoušku,
ve 30 stovkách je 300 desítek.
Díky, tati. A kdy se vrátíš?
- Asi za dva dny. - Je s tebou i strejda Moi?
Ano, je tady.
Řekni mu, že mi umřel Pou.
Tobě umřel Pou, zlato?
Řekni to strejdovi sama. Stojí vedle mě. Dám ti ho.
Ahoj, princezno.
- Umřel mi Pou, strejdo. - Co se mu stalo?
Asi jsem ho překrmila a málo si s ním hrála.
To se nedá nic dělat, zlato. Nebuď smutná.
Můžeme adoptovat jinýho.
Kdo je Pou?
Virtuální mazlíček.
- A vymyslíme mu jiný jméno. - Tak jo.
- Mám tě rád, princezno. - Já tebe taky.
- Odvezte mě do nemocnice. - Klid. Je to čistej průstřel.
Zastavíme krvácení, vyčistíme to a zašijeme.
Ty zvládneš zašít ránu?
Doktorko, šlapko, pekařko?
Do nemocnice nemůžeme.
Zavolali by na nás policajty.
Musela bys nás nahlásit. Pak by šli po nás i po tobě.
Máme za sebou hafo těl.
„Hafo těl.“
Chtěla jsem si vyjet na moře. Postřelili mě, a nesmím do nemocnice.
Holky.
Mimino usnulo. Jdu vyndat prachy ze skrýše.
Moisési.
Udělej mi laskavost.
Zavolej mojí holce a řekni jí, že jsem odjel.
Co blbneš? Promluvíš si s ní sám.
- To zvládneš, uvidíš. - Jsem znetvořenej na celej život.
Vyřiď jí, že jsem si našel jinou.
Chceš jí zlomit srdce?
Hele, Süane.
Jestli tě miluje,
tak je jí jedno, jak vypadáš.
Postará se o tebe. Uvidíš.
Ty to nechápeš. Jsem troska.
Já jsem netvor. Ona je normální holka.
Dělá ve školce.
Lhal jsem jí.
Bude lepší, když si bude myslet, že jsem si našel jinou.
Snažil jsem se přesvědčit Süana, že bude všechno v pohodě,
ale věděl jsem, že to není pravda.
Všichni jsme byli v prdeli.
Ani jsme nemohli říct svým ženským, co děláme.
Museli jsme neustále lhát,
protože pravda by nás zabila.
Promluvím s ní, Süane.
Slibuju.
Takovej jsem měla klidnej život.
Dokonce jsme si chtěly s mojí holkou koupit dům na venkově.
Ale musela ses objevit ty a začít mě svádět.
Projížďky na motorce…
Říkala jsem ti, že jsem zadaná.
Ale tobě to bylo fuk.
Zkoušelas to na mě znovu a znovu.
Dokud jsi mě nedostala.
Já se do tebe zamilovala.
Jenže co z toho?
Žiju ve lži.
Zatáhlas mě do svýho falešnýho života.
Vyměň si to.
Opatrně.
Tak.
Není falešnej.
Ten v klubu byl falešnej.
Když mě večer co večer znásilňovali.
Tenhle je skutečnej.
Já…
jsem si myslela, že na něj mám právo.
Že mám právo se podruhý zamilovat.
Protože poprvý…
to úplně nevyšlo.
To kvůli svý holce jsem začala šlapat.
A ona mě odkopla.
Nakonec jsem skončila u těch grázlů.
A nikdo mě nepřišel zachránit jako v bijáku.
Zachránila mě Gina.
Byla to Gina.
A Coral.
No a pak se stalo tohle.
Myslela jsem si,
že se prostě navždycky zdejchnu a s nikým se nebudu stýkat.
A potkala jsem tebe.
A ty mě.
Usmála ses na mě.
A na těch 20 nebo 30 vteřin…
jsem přestala mít strach.
Zase jsem byla normální holka.
Pak jsem se vrátila domů.
A…
gumovou hadicí jsem si vyprázdnila nádrž, abych tě mohla další den zase vidět.
Myslíš si, Moisési, že Kristus měl pravdu?
Že jedinou cestou ke štěstí
je dobro a odpuštění?
Vždycky jsem si myslel, že nás pohání pudy.
Nízkými pudy.
Potřebou šoustat,
jíst,
někam to dotáhnout.
Sobectvím a chamtivostí.
Pomstychtivostí.
Proto jsme tady.
Chceme se pomstít.
Podívej se na nás.
Možná měl Kristus pravdu
a já teď mohl spokojeně večeřet se svýma holčičkama
a učit tu nejmladší násobit desítkou a stovkou.
Co když je tohle má poslední noc?
Život mi dává znamení, Moisési.
Už jednou jsem málem umřel.
A znamení jsem ignoroval.
Podruhý už je ignorovat nebudu.
Vážně…
to bylo všechno nutný?
Ta tvoje pokroucená storka,
ve který ženský všechno podělají?
Nejdřív jsme prej kously do jablka, což vůbec není pravda,
ale tys nás stejně potrestal šílenejma porodníma bolestma.
Seš pěkně nechutnej.
A co apoštolové?
Těch 12 chlápků.
Jedna šlapka.
Jo a nejvíc mě dostává,
žes nejdřív stvořil chlapa.
A pak, aby se chudáček nenudil,
sis půjčil jeho žebro a stvořil jsi nás.
Stvořils nás z chlapskejch náhradních dílů.
Chceš říct, žes nevěděl, kolik bolesti nám způsobíš?
Od začátku jsi věděl, že to my ženský nebudeme mít lehký.
Jasně žes to věděl.
Nejdřív nás stvoříš a pak nám děláš takovej mizernej marketing.
Taky jsi nás mohl vykreslit líp.
Fajn, tak promiň.
Sorry, já to tak nemyslela. Máš hromadu práce…
Ale do prdele…
My si to teď musíme všechno žehlit samy.
A to je kurevsky těžký.
Fakt těžký.
Panno Mario Karmelská, hvězdo moří.
Prosím, postarej se o naši kámošku.
Je to dobrá duše.
Co tady do prdele děláme?
Vždyť tu kurva vykrvácím!
Já vykrvácím!
Jedu tam sám.
Jedu do nemocnice.
Jdi si sednout, Řízku.
Ne.
Ne. Nechci skončit jako Süan.
- Nechci dopadnout jako on. - Uklidni se. Sedni si.
- Nechte mě bejt! - Děláš si to jen horším.
Co mi chceš udělat?
Chceš mi udělat, co Christianovi?
Co tím chtěl kurva říct?
To by mě taky zajímalo.
Cos tím chtěl kurva říct?
Že tě necháme vykrvácet jako ti kreténi Christiana?
Řekni mu to, sakra, než se nám tu zblázní!
Díval jsem se na Romea,
jak zoufale čeká, až mu to odkývnu,
a došlo mi, že je víc posranej, než když to dostal tou harpunou.
Řekni mu to!
Mnohem víc, než se tenkrát koukal smrti do očí.
Ale z nějakýho důvodu pro mě bylo snazší mu uvěřit,
než se pitvat v pochybnostech a obrátit si celej život naruby.
Prozatím.
Překlad titulků: Irena Křiváková