EN NETFLIX-SERIE
-Kan du se noget? -Jeg kan intet se i solen.
Læn dig længere frem, for fanden.
Se derovre.
Herovre!
Moisés!
Rør dig ikke, Moisés!
Da Romeo flød i vandet,
tænkte han, hvor ironisk det ville være at dø der.
Med en pil i brystet.
Skudt af kvinden, der havde knust hans hjerte.
Og som han kom for at dræbe.
Men Romeo var ikke ved at dø.
Hjælp mig…
Nej, jeg vil ikke…
Greta.
Greta, barnet kommer. Hjælp mig.
Greta!
Er du såret?
Nej. Kuglen gik lige igennem. Alt er fint.
Kan du høre det?
Pigerne vinder.
Nu skal du hjælpe mig med at føde.
Kom. Hold fast i mig.
Klem godt til.
Klem til! Og pres så.
Kom her, Moisés.
-Jeg kan ikke. -Pis. Hvad gør vi?
Find noget skarpt.
Okay.
Mit barn kommer.
Og jeg er ved at dø.
Hold nu ud.
Men jeg er glad.
For jeg ved, barnet overlever.
Og at vi mødes på tærsklen til livet.
Og selvom det kun er kortvarigt,
ser vi hinanden.
Nu skærer du i mig.
-Nej. -Du skal skære i mig.
Gør det nu.
Okay.
-Du kan godt. -Okay. Så gør vi det.
Jeg gør dig og barnet fortræd.
-Jeg kan ikke. -Hør her!
Ingen kan gøre mig fortræd mere.
Bare rolig.
Giv mig det.
Kom med det.
Kom. Kom her. Kom så.
Moisés!
Lad os komme væk.
Kom så.
Få det ud!
Pigerne.
Hvad laver du?
Barnet kom. Jeg prøvede at få det ud.
-Jeg er ikke stærk nok. -Gina.
-Rolig. -Det er hun heller ikke.
-Hun er så svag. Søde Gina. -Gina!
Gina.
Vandt I?
Ja? I vandt?
I skal få barnet ud af mig.
Træk til. Det er svært. Bare få det ud, okay?
Jeg beder jer. Gør det nu.
Vi er sprunget læk. Vi skal væk herfra.
-Åbn redningsbåden på dækket. -Okay.
Få det ud.
Er du sikker?
Vi skal bryde hinden. Kniven.
Lever han?
Træk vejret.
Ræk mig ham.
Bare rolig.
Alt er okay.
Kom nu.
Min lille dreng.
Du gjorde det.
Du gjorde det, søde ven.
Gina?
Gina.
-Nej. Det må du ikke. -Gina.
Redningsbåden er klar.
Blodet fosser ud af mig.
-Vi skal på sygehuset. -De spørger om for meget.
Doktor Guerra?
Ja.
Der gik skævt, så mange af os er sårede.
Du skal straks tage til Almería.
-Hvad er situationen? -To skudt med harpun og én forbrændt.
Hvor ramte harpunerne?
Romeo er ramt i brystet. Den gik direkte igennem.
Tyren er ramt i maven.
Den gik ikke igennem. Han bløder meget. Skal jeg trække den ud?
Fingrene væk! Du kan flå tarmen, og det forværrer blødningerne.
Går der hul på mavesækken, æder det ham op indefra.
-Han skal opereres. -Okay.
Romeo, hvor højt oppe sidder harpunen?
Romeo.
I venstre side af brystkassen lige ud for skulderen.
-Lidt over brystvorten. -Der sidder ingen organer.
Træk harpunen ud fra spidsen.
Desinficér såret, sy og hæft det sammen.
-Okay. -Har vi nål og tråd?
Jeg har noget, vi kan bruge.
Lad os nu tale om den forbrændte.
-Hvor forbrændt er han? -Det er slemt.
Du må være mere specifik.
-Beskriv forbrændingen. -Okay.
Okay. Han fik et nødblus i ansigtet.
Krudtet brændte sig fast i huden.
Han brændte i 10-15 sekunder.
Huden er lyserød med sorte pletter. Blikket er mælkeagtigt.
Mælkeagtigt?
-Som en fisk fra en varm ovn. -Det er en tredjegradsforbrænding.
Den slags kræver en operation,
hudtransplantation, og så vidt jeg kan høre, en slags ansigtstransplantation.
Moisés, slå højttaleren fra. Du skræmmer ham.
Jeg holder ikke, til lægen kommer fra Tenerife.
-Okay, doktor… -Jeg kan selv tage på sygehuset.
Jeg siger, det var en dykkerulykke.
Se på mig, tyr.
Vi kan ikke tage på sygehuset.
Nej, du kommer i dag. Tal med Garrigues.
Han kan chartre et fly. Vi ses om et par timer. Okay?
Han kommer om et par timer.
Xuan skal have antibiotikaliniment og forbindinger over ansigtet.
Det er okay.
Darwin.
Du ser bedre ud end os andre.
Du tager på apoteket. Afsted.
Drik.
Bid sammen.
Okay…
En…
To…
Få mig så ud herfra.
Skal jeg forbløde, skal det sgu ikke være herinde.
Romeo.
Jeg dør, hvis jeg mister et par liter blod mere.
Jeg kan selv tage på sygehuset.
Lad os nyde dagens mest magiske øjeblik.
Solnedgangen.
Vi vil gerne have et værelse.
Til jer alle tre?
Fire.
Pis, det er hjemmefra.
Skat, hvorfor er du så sent oppe?
Jeg kan ikke lave lektier, far.
Hjælper din storesøster dig ikke?
Hun er hos en veninde, og Linda María forklarer det forkert.
Okay, så forklar mig det.
Hvor mange tiere er der i 30 hundreder?
Hvor mange tiere i 30 hundreder?
Hent lommeregneren.
Det skal jeg sige dig. Vent lige lidt.
Lad os se engang.
-Tredive hundreder? -Ja.
3.000.
3.000? Det kan ikke passe. Helt ærligt.
-I tiere. -100 gange 30.
Det kan ikke passe. I tiere.
-Åh nej. -300. Det er 300.
-Ja, 300. -Ja.
Skat.
Der er 300 tiere i 30 hundreder.
Tak, far. Hvornår kommer du hjem?
-Om cirka to dage. -Er du sammen med onkel Moi?
-Ja, han er her. -Sig til ham, at min Pou døde.
Døde din Pou, lille trut?
Det kan du sige til din onkel. Han er lige her. Vent lige.
Hej, prinsesse.
-Onkel, min Pou døde. -Hvad skete der?
Jeg overfodrede den vist og legede ikke med den.
Det er okay. Lille skat, du må ikke være trist.
Vi kan adoptere Pou 2.
Hvem er Pou?
Et virtuelt kæledyr.
-Eller den kan få et nyt navn. -Okay.
-Jeg elsker dig højt. -Jeg elsker også dig.
-Kør mig på sygehuset. -Den gik lige igennem. Rolig.
Vi stopper blødningen, renser såret, og så syr jeg dig.
Kan du nu også sy sår sammen?
Kirurg, luder og bagerjomfru.
Vi kan ikke tage på sygehuset.
Så ringer de til politiet.
Så skal det anmeldes. Og så kommer de også efter dig.
Vi har allerede lig i kølvandet.
"Lig i kølvandet."
Jeg ville ud at sejle i dag. Men jeg blev skudt og kan ikke tage på sygehuset.
Piger.
Barnet sover. Jeg henter pengene fra vores skjulested.
Moisés.
Gør mig en tjeneste.
Ring til min kæreste og sig, jeg er bortrejst.
Hvad mener du? Du kan selv tale med hende.
-Du overlever da det her. -Jeg er vansiret resten af livet.
Sig, jeg forlod hende for en anden.
Hvad? Vil du knuse hendes hjerte?
Hør her, Xuan.
Er hun forelsket i dig,
betyder udseendet intet.
Hun skal nok blive hos dig.
Du forstår det ikke. Jeg er ødelagt.
Jeg er et uhyre. Og hun er helt normal.
Hun arbejder i en børnehave.
Jeg løj for hende.
Det er lettere for hende at tro, jeg forlod hende for en anden.
Netop da, mens jeg prøvede at overbevise Xuan om, alt nok skulle gå,
kunne jeg godt se, at det ikke passede.
Han var som os andre dødsdømt.
Vi kan ikke fortælle dem, vi elsker, hvad vi laver.
Vi kan ikke afsløre sandheden,
for den forhindrer os automatisk i at leve et normalt liv.
Jeg taler med hende.
Det lover jeg.
Jeg havde et liv, Wendy.
Jeg skulle have et hus på landet og leve lykkeligt med min kæreste.
Men så kom du til tanken og forførte mig.
Motorcykelturene…
Husker du, jeg sagde, jeg havde en kæreste.
Men du var ligeglad.
Du blev ved med at komme tilbage.
Til du fik, hvad du ville.
Jeg forelskede mig i dig.
Hvad nyttede det?
Nu lever jeg en løgn.
Nu er jeg kæresten i dit falske liv.
Her, byt lige.
Forsigtig.
Sådan.
Det var ikke et falsk liv.
Livet før, i klubben,
hvor de voldtog mig hver aften, var et falsk liv.
Det her er det ægte.
Eller…
Jeg troede, jeg havde ret til et.
Eller til at forelske mig igen.
Første gang, jeg gjorde det…
…var det ikke så optimalt.
Jeg blev luder for at redde min kæreste fra fattigdom.
Hun gik fra mig.
Jeg var fanget og bortført af de røvhuller.
Ingen reddede mig, som man altid ser på film.
Gina reddede mig.
Og Coral.
Og så fik jeg det her liv.
Jeg troede, jeg bare…
…måtte gemme mig for evigt uden at se eller tale med nogen…
Så så jeg dig.
Og du så mig.
Du smilede til mig.
Og i 20-30 sekunder…
…var jeg ikke bange.
Jeg følte mig normal.
Og så tog jeg hjem.
Og…
Jeg tømte benzinen i motorcyklen
med en slange for at se dig igen næste dag.
Moisés, tror du, Jesus Kristus havde ret?
At det, der giver livet mening,
er at være god og at tilgive?
Jeg har altid troet, mænd var styret af lyster.
Urinstinkter.
Vores pikke,
sult,
ambition…
…selviskhed, gerrighed…
…og hævn.
Og derfor er vi er.
Det hele skyldes sgu hævn.
Og se os nu.
Måske havde Jesus ret.
Jeg kunne lykkeligt spise middag med mine døtre
og lære min yngste om tiere og hundreder.
Hvad, hvis det er min sidste nat?
Livet har allerede sendt mig et tegn.
Jeg har været døden nær før.
Jeg ænsede ikke tegnene.
Jeg ignorerer dem ikke igen.
Helt ærligt.
Var det nu nødvendigt?
At fortælle din historie,
hvor kvinderne altid nosser i det?
Først spiste vi æblet, selvom det ikke passer, men du straffede os
med fødselssmerterne.
Du er grimt skruet sammen.
Hvad med apostlene?
Tolv mænd.
En luder.
Og det bedste af det hele…
Du skabte din egen ven først.
Og så han ikke ville kede sig,
tog du et ribben og skabte os af det.
Du lavede os af en reservedel!
Vidste du ikke, du ville udrette så store smerter?
Du vidste helt fra starten, at vi kvinder ville få det svært.
Det vidste du!
Det er fandeme lortemarketing for en art, du sgu selv skabte.
Du kunne godt have promoveret os lidt.
Undskyld.
Nej, undskyld. Jeg ville ikke skælde ud. Du har nok med…
Men helt ærligt, ikke?
Nu skal vi ordne alting selv. Og…
Det er ved at være ret svært.
Ret svært.
Vor frue af Carmel, havets dronning.
Pas på vores ven Gina.
Hun er et godt menneske.
Hvad fanden laver vi her?
Jeg forbløder, for helvede.
Jeg skrider.
Jeg tager sgu på sygehuset.
Sæt dig, tyr.
Nej.
Nej. Jeg vil ikke ende som Xuan.
-Det sker ikke for mig. -Slap af, og sid ned.
-Slip, for satan! -Det der bliver det kun værre af.
Hvad vil du gøre?
Nakker du mig ligesom med Christian?
Hvad fanden mener han?
Det gad jeg også vide.
Hvad fanden mener du?
At vi lader dig forbløde, som kællingerne gjorde med Christian?
Sig det til ham! Tåben er ved at gå op i limningen!
Da jeg så på Romeo og så, hvor desperat han var efter min billigelse,
indså jeg, han frygtede dette mere end at være skudt med en harpun.
Sig det nu!
Meget mere bange end de gange, han var på dødens rand.
Men det var lettere for mig bare at tro på ham
end at give efter for min mistanke og smadre hele mit liv.
Lige nu.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen