‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אתה רואה משהו?‬ ‫-לא יכול לראות שום דבר בשמש הזאת.‬
‫אז תישען רחוק יותר, לעזאזל.‬
‫תסתכל לשם.‬
‫כאן!‬
‫מויסס!‬
‫מויסס, אל תזוז!‬
‫בעוד הוא שוקע במים,‬
‫רומיאו חשב שיהיה זה אירוני למדי‬ ‫אם הוא ימות עכשיו.‬
‫עם חץ בחזה שלו,‬
‫שנורה בידי האישה ששברה את לבו‬ ‫חצי שנה לפני כן,‬
‫שאותה הגיע להרוג.‬
‫אבל רומיאו לא היה זה שעמד למות.‬
‫בבקשה.‬
‫לא, בבקשה…‬
‫גרטה.‬
‫גרטה, התינוק שלי יוצא. תעזרי לי, בבקשה.‬
‫גרטה.‬
‫נפצעת?‬
‫אני בסדר. יש פצע יציאה. אני בסדר.‬
‫שמעת את זה?‬
‫הבנות מנצחות.‬
‫אני צריכה שתעזרי לי ללדת את התינוק.‬
‫קדימה. תחזיקי לי את היד.‬
‫תלחצי, תלחצי.‬
‫תלחצי חזק. תדחפי, קדימה.‬
‫מויסס, בוא הנה!‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-לעזאזל. מה לעשות?‬
‫תמצאי משהו חד.‬
‫טוב.‬
‫התינוק שלי בא.‬
‫ואני הולכת, גרטה.‬
‫תחזיקי מעמד, בבקשה.‬
‫אבל אני מאושרת.‬
‫כי אני יודעת שהוא ישרוד.‬
‫וניפגש שוב על סף החיים האלה.‬
‫וגם אם הפגישה תהיה חולפת,‬
‫אנחנו עוד נתראה.‬
‫אני צריכה שתפתחי אותי.‬
‫לא.‬ ‫-את חייבת לפתוח אותי.‬
‫בבקשה.‬
‫אוקיי.‬
‫את יכולה.‬ ‫-טוב. נעשה את זה.‬
‫אני אפגע גם בך וגם בתינוק.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-היי.‬
‫אף אחד לא יכול לפגוע בי יותר.‬
‫אל תדאגי. ‬
‫תני לי את זה.‬
‫תני לי.‬
‫בוא הנה, בוא. בוא!‬
‫מויסס.‬
‫בוא נסתלק מכאן.‬
‫קדימה.‬
‫תוציאי אותו.‬
‫הבנות.‬
‫מה את עושה?‬
‫התינוק מגיע. ניסיתי להוציא אותו.‬
‫אני לא חזקה מספיק.‬ ‫-ג'ינה.‬
‫תירגעי.‬ ‫-והיא גם לא חזקה מספיק.‬
‫היא ממש חלשה. ג'ינה. ג'ינה, מתוקה.‬ ‫-ג'ינה!‬
‫ג'ינה.‬
‫ניצחתן?‬
‫כן? ניצחתן?‬
‫אני צריכה שתוציאו את התינוק שלי. בבקשה.‬
‫תמשכו חזק. זה קשה. בבקשה תוציאו אותו, טוב?‬
‫בבקשה, אני מתחננת.‬
‫מים נכנסים לסירה. חייבים להסתלק.‬
‫יש סירת הצלה על הסיפון. תפתחי אותה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תוציאו אותו.‬
‫את בטוחה?‬
‫חייבים לפתוח את זה. סכין.‬
‫הוא בחיים?‬
‫תנשום.‬
‫תני לי אותו.‬
‫אל תדאג.‬
‫זה בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫בבקשה.‬
‫הילד הקטן שלי.‬
‫הצלחת.‬
‫הצלחת, מתוקה.‬
‫ג'ינה?‬
‫ג'ינה.‬
‫לא, ג'ינה. בבקשה.‬ ‫-ג'ינה.‬
‫בנות, סירת ההצלה מוכנה.‬
‫אני מאבד הרבה דם.‬
‫צריך להגיע לבית חולים.‬ ‫-ישאלו יותר מדי שאלות.‬
‫ד"ר גוארה?‬
‫כן.‬
‫נתקלנו בבעיות. חלקנו פצועים.‬
‫אנחנו צריכים שתגיע לאלמריה במיידי.‬
‫מה מצבכם?‬ ‫-שניים נורו בצלצל ואחד חטף כוויות.‬
‫איפה פציעות הצלצל?‬
‫רומיאו נפגע בחזה, החץ חדר כמעט במלואו.‬
‫קצ'ופו נפגע בבטן.‬
‫החץ חדר באופן חלקי, אבל הוא מדמם המון.‬ ‫להוציא את החץ?‬
‫אל תיגע בו.‬
‫אתה עלול לנקב את המעי‬ ‫ואז הדימום יהיה חמור יותר.‬
‫אם תכולת המעיים שלו תישפך החוצה,‬ ‫זה יהיה הסוף שלו.‬
‫צריך לנתח אותו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫רומיאו, באיזה גובה נמצא הצלצל?‬
‫רומיאו.‬
‫הוא… הוא בצד שמאל של החזה שלי, מקביל לכתף.‬
‫כמה סנטימטרים מעל לפטמה.‬ ‫-אין שם איברים.‬
‫תשלוף את הצלצל בעזרת החוד.‬
‫ואז תחטא, תתפור ותסגור את הפצע.‬
‫בסדר.‬ ‫-יש לנו חוט ומחט?‬
‫יש לי משהו שנוכל להשתמש בו.‬
‫עכשיו בוא נתרכז בפצוע עם הכוויות.‬
‫באיזו דרגה הכוויות?‬ ‫-דרגה גבוהה, דוקטור.‬
‫תצטרך להיות ספציפי יותר.‬
‫תתאר לי את הכווייה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר, דוקטור. נור תאורה התפוצץ לו בפרצוף.‬
‫אבקת השריפה נדבקה לו לעור.‬
‫הוא בער במשך 10 או 15 שניות.‬
‫העור שלו ורוד עם חלקים שחורים.‬ ‫העיניים שלו עכורות.‬
‫עכורות?‬
‫כמו עיניים של דג שמוציאים מהתנור.‬ ‫-אלה כוויות בדרגה שלישית.‬
‫זה מצריך התערבות כירורגית,‬
‫השתלת עור, וממה שאתה אומר, גם השתלת פנים.‬
‫מויסס, כבה את הרמקול המזורגג,‬ ‫אתה מפחיד אותו.‬
‫לא אצליח לשרוד עד שהרופא יגיע הנה מטנריף.‬
‫בסדר, דוקטור…‬
‫אני יכול ללכת לבית חולים לבדי.‬
‫אגיד שזו הייתה תאונת צלילה.‬
‫קצ'ופו, תסתכל עליי.‬
‫אנחנו לא יכולים ללכת לבי"ח.‬
‫לא, אתה מגיע היום. דבר עם גריגס.‬
‫הוא יארגן לך מטוס פרטי.‬ ‫נתראה בעוד כמה שעות. כן?‬
‫הוא יהיה כאן עוד כמה שעות.‬
‫בינתיים נכסה את הפנים של שואן בתחבושות‬ ‫עם משחה אנטיביוטית כדי למנוע זיהום.‬
‫זה בסדר.‬
‫דרווין.‬
‫אתה נראה הכי טוב מכולנו.‬
‫לך לבית המרקחת.‬
‫תשתה.‬
‫תנשוך.‬
‫טוב…‬
‫אחת…‬
‫שתיים…‬
‫עכשיו קח אותי מכאן, בבקשה.‬
‫אם אדמם למוות, אני לא רוצה שזה יקרה‬ ‫בקרוואן הדפוק הזה.‬
‫רומיאו.‬
‫אם אאבד עוד ליטר או שניים של דם, אני אמות.‬
‫אני רוצה ללכת לבית החולים לבדי.‬
‫בוא ניהנה מהרגע הקסום ביותר ביום.‬
‫השקיעה.‬
‫אנחנו רוצות חדר ללילה.‬
‫לשלושתכן?‬
‫ארבעה.‬
‫לעזאזל, זה מהטלפון בבית שלי.‬
‫יקירתי, למה את ערה כל כך מאוחר?‬
‫אני לא מצליחה לעשות שיעורי בית, אבא.‬
‫למה אחותך הגדולה לא עוזרת לך?‬
‫היא הלכה לישון אצל חברה,‬ ‫ולינדה מריה לא עוזרת.‬
‫טוב. אז תגידי לי, תגידי לי.‬
‫כמה עשרות יש ב-30 מאות?‬
‫תביא מחשבון.‬
‫אגיד לך עוד רגע, מתוקה. חכי.‬
‫בוא נראה.‬
‫שלושים מאות?‬
‫כן.‬
‫3,000.‬
‫3,000? לא, לא יכול להיות.‬
‫תכניס את העשרות.‬ ‫-100 כפול 30.‬
‫לא יכול להיות. תכניס עשרות.‬
‫אה, לא.‬ ‫-300. זה 300.‬
‫כן. 300.‬ ‫-כן.‬
‫יקירתי,‬
‫ב-30 מאות יש 300 עשרות.‬
‫תודה, אבא. מתי אתה חוזר?‬
‫בעוד יומיים, פחות או יותר.‬ ‫-דוד מוי נמצא איתך?‬
‫כן, הוא כאן.‬
‫תגיד לו שהפו שלי מת.‬
‫הפו שלך מת, מתוקה?‬
‫למה שלא תספרי את זה לדוד שלך?‬ ‫הוא כאן. אתן לך אותו.‬
‫היי, נסיכה.‬
‫דוד, הפו שלי מת.‬ ‫-מה קרה?‬
‫אני חושבת שהאכלתי אותו יותר מדי,‬ ‫ולא שיחקתי איתו.‬
‫זה בסדר, חמודה. אל תדאגי. אל תהיי עצובה.‬
‫נוכל לאמץ את פו 2.‬
‫מה זה פו?‬
‫החיה הווירטואלית שלה.‬
‫או שנקרא לו בשם אחר.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אוהב אותך מאוד, נסיכה.‬ ‫-אני אוהבת אותך גם.‬
‫קחו אותי לבית חולים.‬ ‫-יש פצע יציאה, אל תדאגי.‬
‫אנחנו צריכות לעצור את הדימום,‬ ‫לנקות את הפצע, ולתפור.‬
‫את גם יודעת איך לתפור פצעים?‬
‫מנתחת, פרוצה ואופה.‬
‫גרטה, אי אפשר ללכת לבית חולים.‬
‫אם נלך הם יקראו למשטרה.‬
‫יאלצו אותך לדווח. ואז הם ירדפו גם אחרינו.‬
‫כבר השארנו אחרינו שובל של גופות.‬
‫"שובל של גופות."‬
‫בסך הכול יצאתי לבלות יום בים.‬
‫ירו בי, ואני לא יכולה ללכת לבי"ח.‬
‫בנות.‬
‫התינוק ישן. אני אוציא את הכסף מהמחבוא.‬
‫מויסס.‬
‫אתה חייב לעשות לי טובה.‬
‫אתה חייב להתקשר לחברה שלי‬ ‫ולהגיד לה שנסעתי.‬
‫על מה אתה מדבר? תדבר איתה בעצמך.‬
‫אתה תעבור את זה, אתה תראה.‬ ‫-פניי הושחתו לתמיד.‬
‫תגיד לה שעזבתי אותה לטובת אישה אחרת.‬
‫מה אתה רוצה לעשות? לשבור לה את הלב?‬
‫תקשיב, שואן.‬
‫אם היא מאוהבת בך,‬
‫לא יהיה אכפת לה איך אתה נראה.‬
‫היא תישאר לצדך, אתה תראה.‬
‫אתה לא מבין. אני הרוס.‬
‫אני מפלצת. היא בחורה רגילה.‬
‫היא עובדת בגן ילדים.‬
‫שיקרתי לה.‬
‫יהיה לה קל יותר לחשוב שעזבתי עם אישה אחרת.‬
‫באותו הרגע,‬
‫כשניסיתי לשכנע את שואן שהכול יהיה בסדר,‬
‫ראיתי בצורה ברורה יותר מאי פעם‬ ‫שזה לא נכון.‬
‫הוא היה אבוד, כמו כולנו.‬
‫אנשים כמונו לא יכולים להגיד לנשים‬ ‫שהם אוהבים מה הם עושים באמת.‬
‫אסור לך לגלות את האמת‬
‫כי האמת מונעת ממך באופן אוטומטי‬ ‫לנהל חיים רגילים.‬
‫אני אדבר איתה, שואן.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫היו לי חיים, ונדי.‬
‫התכוונתי לקנות בית בכפר עם החברה שלי‬ ‫ולחיות באושר.‬
‫אבל אז את היית חייבת להופיע בתחנת הדלק‬ ‫ולנסות לפתות אותי.‬
‫נסיעות על אופנוע…‬
‫מה אמרתי לך? אמרתי שיש לי חברה.‬
‫אבל זה לא עניין אותך.‬
‫את חזרת, שוב ושוב ושוב.‬
‫עד שהשגת מה שרצית.‬
‫התאהבתי בך.‬
‫ובשביל מה?‬
‫כדי לחיות בשקר?‬
‫כדי לשחק את תפקיד החברה‬ ‫בחיים המזויפים שלך?‬
‫תחליפי את זה.‬
‫בעדינות.‬
‫אלה לא היו חיים מזויפים.‬
‫החיים שלפני, במועדון,‬
‫כשנאנסתי מדי ערב, זה היה מזויף.‬
‫אבל זה אמיתי.‬
‫או ש…‬
‫חשבתי לפחות שמגיעים לי חיים אמיתיים.‬
‫או שמגיע לי להתאהב שוב.‬
‫כי הפעם הראשונה…‬
‫לא הייתה… המצב הכי טוב.‬
‫הפכתי לזונה כדי לחלץ את החברה שלי מהעוני.‬
‫והיא עזבה אותי.‬
‫ואז נתקעתי שם, נחטפתי בידי המנוולים האלה.‬
‫ואף אחד לא בא להציל אותי‬ ‫כמו שרואים בסרטים.‬
‫ג'ינה הצילה אותי.‬
‫וקורל.‬
‫ואז החיים האלה קרו.‬
‫וחשבתי שאהיה…‬
‫תקועה בפנים לנצח בלי לראות אף אחד‬ ‫או לדבר עם אף אחד.‬
‫ואז ראיתי אותך.‬
‫ואת ראית אותי.‬
‫וחייכת אליי.‬
‫ובמשך 20 או 30 השניות האלה…‬
‫לא פחדתי, את יודעת?‬
‫הרגשתי כמו בחורה נורמלית.‬
‫ואז חזרתי הביתה.‬
‫ו…‬
‫רוקנתי את הבנזין מהאופנוע‬
‫עם צינור גומי כדי לראות אותך למחרת.‬
‫מויסס, אתה חושב שישו צדק?‬
‫שהדברים שמעניקים לחיים משמעות‬
‫הם טוב לב ומחילה?‬
‫תמיד חשבתי שדחפים בסיסיים‬ ‫הם שמניעים את הגברים.‬
‫אינסטינקט קדמוני.‬
‫הזין שלנו,‬
‫הרעב שלנו,‬
‫השאפתנות שלנו…‬
‫האנוכיות, תאוות הבצע…‬
‫והרצון לנקמה.‬
‫בגלל זה אנחנו כאן.‬
‫בגלל נקמה מזורגגת.‬
‫ותראה אותנו.‬
‫אולי ישו צדק‬
‫ויכולתי עכשיו לשבת ולאכול ארוחת ערב‬ ‫עם הבנות שלי,‬
‫וללמד את בתי הקטנה על עשרות ומאות.‬
‫מה אם זה הלילה האחרון שלי?‬
‫החיים כבר שלחו לי סימן, מויסס.‬
‫כמעט מתי פעם.‬
‫לא שמתי לב לסימנים.‬
‫לא אתעלם מהם שוב.‬
‫באמת,‬
‫כל זה היה הכרחי?‬
‫לספר את הסיפור שלך ככה,‬
‫כשהנשים תמיד דופקות את העסק?‬
‫בהתחלה, נגסנו בתפוח, מה שלא היה נכון,‬ ‫אבל הענשת אותנו‬
‫עם "בעצב תלדי בנים".‬
‫אתה ממש משהו.‬
‫מה לגבי השליחים?‬
‫שנים עשר גברים.‬
‫זונה אחת.‬
‫אבל החלק שאני הכי אוהבת זה…‬
‫שקודם יצרת את הגבר.‬
‫ואז, כדי שהוא לא ישתעמם,‬
‫לקחת ממנו צלע ויצרת אותנו.‬
‫יצרת אותנו מחלקי חילוף של גבר.‬
‫אתה מתכוון שלא ידעת שתגרום כל כך הרבה כאב?‬
‫ידעת מההתחלה שחיי האישה לא יהיו קלים.‬
‫בטח שידעת.‬
‫זה לא בסדר, האופן הגרוע‬ ‫שבו שיווקת את מה שיצרת.‬
‫יכולת להשתדל יותר.‬
‫טוב, אני מצטערת.‬
‫לא, אני מצטערת. לא התכוונתי לגעור בך.‬ ‫יש לך מספיק על הראש עם…‬
‫אבל, לכל הרוחות…‬
‫עכשיו אנחנו צריכות לתקן הכול בעצמנו, מבין?‬
‫וזה נעשה ממש קשה.‬
‫ממש קשה.‬
‫בתולת הכרמל, מלכת הימים.‬
‫תשמרי על חברתנו ג'ינה, בסדר?‬
‫היא אישה טובה.‬
‫מה אנחנו עושים כאן, לעזאזל?‬
‫אני מדמם, לעזאזל!‬
‫אני הולך.‬
‫אני הולך לבית החולים המזוין.‬
‫שב, קצ'ופו.‬
‫לא.‬
‫לא. אני לא אגמור כמו שואן.‬
‫לא, זה לא יקרה לי.‬ ‫-תירגע. שב.‬
‫עזוב אותי!‬ ‫-לא, אם תלך, מצבך יחמיר.‬
‫מה תעשה לי?‬
‫תחסל אותי כמו שחיסלת את כריסטיאן?‬
‫למה הוא מתכוון, לעזאזל?‬
‫גם אני רוצה לדעת.‬
‫למה אתה מתכוון, לעזאזל?‬
‫שניתן לך להמשיך לדמם,‬ ‫כמו שהכלבות האלו עשו לכריסטיאן?‬
‫תגיד לו, לעזאזל! הוא מתחרפן כאן!‬
‫כשהבטתי ברומיאו באותו הרגע,‬
‫כשראיתי כמה הוא היה נואש לזכות באישורי,‬
‫הבנתי שהוא מפחד עכשיו יותר‬ ‫משפחד ברגע שבו ננעץ בו הצלצל.‬
‫תגיד לו!‬
‫מפחד יותר משתי הפעמים‬ ‫שבהן היה על סף המוות.‬
‫אבל איכשהו,‬ ‫היה לי קל יותר להמשיך להאמין בו‬
‫מאשר להיכנע לחשדות שלי,‬ ‫שאימותן יהרוס את חיי.‬
‫לעת עתה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר ‬