EN NETFLIX-SERIE
-Ser du noe? -Jeg ser ingenting i sola.
Len deg ut mer, da.
Se der.
Her borte!
Moisés!
Ikke rør deg!
Mens han fløt under vann, tenkte Romeo det ville vært ironisk om han døde.
Med en pil i hjertet, skutt av kvinnen som knuste hjertet hans et halvt år tidligere,
som han skulle drepe.
Men Romeo var ikke den som døde.
Vær så snilll.
Nei, vær så snill…
Greta.
Greta, babyen kommer. Hjelp meg.
Greta!
Er du såret?
Det går bra. Det er et utgangssår.
Hørte du det?
Jentene vinner.
Du må hjelpe meg å føde.
Kom igjen. Hold fast.
Klem, klem.
Klem hardt. Klem, kom igjen.
Kom her, Moisés.
-Jeg kan ikke. -Faen. Hva skal vi gjøre?
Finn noe skarpt.
Ok.
Babyen kommer.
Og jeg drar, Greta.
Hold ut, vær så snill.
Men jeg er glad.
Fordi jeg vet at han vil klare seg.
Og vi vil møtes på terskelen til dette livet.
Selv om det bare er i et kort øyeblikk, så får vi møtes.
Du må snitte meg opp.
-Nei, -Du må må snitte meg opp.
Vær så snill.
Ok.
-Du klarer det. -Ok. Jeg gjør det.
Jeg skader babyen og deg.
-Jeg kan ikke. -Hei!
Ingen kan skade meg mer.
Ta det med ro.
Gi den til meg.
Få den.
Kom. Kom her. Kom.
Moisés!
La oss stikke.
La oss dra.
Få ham ut.
Jentene.
Hva gjør du?
Babyen ville ut. Jeg prøvde å hjelpe.
-Jeg er ikke sterk nok. -Gina.
-Ro deg ned. -Ikke hun heller.
-Hun er veldig svak. Gina, søte deg. -Gina!
Gina.
Vant dere?
Ja? Vant dere?
Dere må få babyen ut. Vær så snill.
Dra hardt. Det er vanskelig. Bare få ham ut, ok?
Vær så snill, jeg ber dere.
Det lekker inn vann. Vi må av båten.
-Det er en livbåt på dekk. Åpne den. -Ok.
Få ham ut.
Er du sikker?
Vi må åpne den. Kniv.
Lever han?
Pust.
Gi ham til meg.
Rolig.
Det går bra.
Kom igjen.
Vær så snill.
Gutten min.
Du klarte det.
Du klarte det, vennen.
Gina?
Gina.
-Nei, Gina. Vær så snill. -Gina.
Jenter, livbåten er klar.
Jeg mister masse blod.
-Vi må til sykehuset. -De vil lure for mye.
Doktor Guerra?
Ja.
Vi har et problem. Flere er skadd.
Du må til Almería nå.
-Hva er situasjonen? -To skutt med harpun, én brent.
Hvor er harpunskadene?
Romeos er i brystet, rett gjennom.
Mannebeins er i magen.
Ikke gjennom, men han blør mye. Dra den ut?
Ikke rør den.
Du kan rive opp innvollene, som er mye verre.
Om innvollene kommer ut, kan det ødelegge ham.
-Jeg må operere ham. -Ok.
Romeo, hvor høyt oppe er harpunen?
Romeo.
Den er på venstre side av brystet, på høyde med skulderen.
-Noen centimeter over brystvorta. -Ingen organer.
Dra harpunen ut på andre siden.
Desinfiser og sy igjen såret.
-Ok. -Men har vi nål og tråd?
Jeg har noe vi kan bruke.
La oss fokusere på brannskaden.
-Hvilken forbrenningsgrad? -Høy, doktor.
Du må være mer nøyaktig.
-Beskriv såret. -Ok.
Ok, doktor. Et nødsignal sprengte i ansiktet på ham.
Krutt på huden.
Han brant i 10-15 sekunder.
Huden er rosa, med noen svarte deler. Øynene er tåkete.
Tåkete?
-Som en fisk man tar ut av ovnen. -Tredjegradsforbrenning.
Den slags skade krever operasjon,
hudtransplantasjon, og kanskje ansiktstransplantasjon også.
Moisés, slå av høyttaleren. Du skremmer ham.
Jeg overlever ikke til legen kommer hit fra Tenerife.
Ok, doktor…
Jeg kan dra på sykehuset selv.
Jeg sier det var en dykkeulykke.
Mannebein, se på meg.
Vi kan ikke dra på sykehuset.
Du kommer i dag. Snakk med Garrigues.
Han ordner privatfly. Vi ses om noen timer. Ok?
Han kommer om noen timer.
Vi burde dekke ansiktet hans med antibakteriell krem og bandasje.
Det går bra.
Darwin.
Du ser bedre ut enn resten.
Du går på apoteket. Kom igjen.
Drikk.
Bit.
Greit…
Én…
To…
Få meg ut herfra nå.
Jeg vil ikke blø i hjel i denne drittbilen.
Romeo.
Om jeg mister to liter blod til, så vil jeg dø.
Jeg vil dra på sykehuset selv.
La oss nyte dagens mest magiske øyeblikk.
Solnedgangen.
Vi vil ha et rom for natten.
Dere tre?
Fire.
Det er hjemmefra.
Kjære, hvorfor er du oppe så sent?
-Jeg klarer ikke leksene, pappa. -Hvorfor hjelper ikke søsteren din deg?
Hun hadde overnattingsfest, og Linda María sier noe er annerledes.
Ok. Si det, kjære.
Hvor mange tiere er det i 30 hundrer?
Hvor mange tiere i 30 hundrer?
Helt kalkulatoren.
Jeg sier det straks, kjære. Vent.
Skal vi se.
Tretti hundrer?
Ja.
Tre tusen.
Tre tusen? Det kan det da ikke være.
-Bruk tiere. -100 ganger 30.
Nei. Bruk tiere.
-Å nei. -Det er 300.
-Ja, 300. -Ja.
Kjære,
det er 300 tiere i 30 hundrer.
Takk, pappa. Når kommer du hjem?
-Om to dager. -Er onkel Moi med deg?
Ja, han er her.
Si at min Pou døde.
Din Pou døde, kjære?
Si det til onkel selv. Han er her. Jeg gir ham telefonen.
Hei, prinsesse.
-Onkel, min Pou døde. -Hva skjedde?
Jeg matet ham for mye og lekte ikke med ham.
Det går bra, skatt. Ikke vær trist.
Vi kan adoptere Pou 2.
-Hvem er Pou? -Hennes virtuelle kjæledyr.
-Eller den kan få et annet navn. -Ok.
-Glad i deg, prinsesse. -Glad i deg også.
-Ta meg med til sykehuset. -Du har et utgangssår.
Vi må stoppe blødningen, rense det og sy det.
Kan du sy sår også?
Kirurg, hore og baker.
Vi kan ikke dra på sykehuset.
Da ringer de politiet.
De får deg til å anmelde det. Da kommer de etter deg også.
Vi har etterlatt oss lik.
"Etterlatt oss lik."
Jeg skulle bare ut på havet.
Jeg har blitt skutt og kan ikke dra på sykehuset.
Jenter.
Babyen sover. Jeg henter pengene fra skjulestedet.
Moisés.
Gjør meg en tjeneste.
Ring kjæresten min og si at jeg har reist vekk.
Hva sier du? Du kan snakke med henne selv.
-Du overlever dette her. -Jeg er vansiret for livet.
Si at jeg har truffet en annen.
Vil du knuse hjertet hennes?
Hør her, Xuan.
Om hun elsker deg, bryr hun seg ikke om hvordan du ser ut.
Hun vil være ved din side.
Du forstår ikke. Jeg er et vrak.
Jeg er et monster. Hun er normal.
Hun jobber i en barnehage.
Jeg løy for henne.
Det blir enklere for henne om hun tror jeg traff en annen.
Og idet, mens jeg prøvde å overtale Xuan om at alt ville gå bra,
så jeg at det ikke var sant.
Han var fortapt, som oss andre.
Folk som oss kan ikke si til kvinner vi elsker hva vi gjør.
Du kan aldri avsløre sannheten
fordi den med ett hindrer deg i å leve et normalt liv.
Jeg skal snakke med henne.
Det lover jeg.
Jeg hadde et liv, Wendy.
Jeg skulle få meg hus på landet med kjæresten min og være lykkelig.
Men du måtte komme på bensinstasjonen for å forføre meg.
Motorsykkelturer…
Hva sa jeg? At jeg hadde dame.
Men du blåste i det.
Du kom tilbake, igjen og igjen. Helt til du fikk det du ville ha.
Jeg ble forelsket i deg. Og hva var det godt for?
For å leve en løgn?
Å spille dama i ditt falske liv?
Her, skift det. Forsiktig.
Sånn, ja.
Dette var ikke falskt.
Det livet før, på klubben,
når jeg ble voldtatt hver kveld, det var falskt.
Dette er det ekte.
Eller…
…jeg trodde at jeg hadde rett på et.
Eller å forelske meg igjen.
For den første gangen…
…var ikke helt optimalt.
Jeg ble hore for å få dama mi ut av fattigdom.
Og hun gikk fra meg.
Jeg ble sittende fast der, kidnappet av de jævlene.
Og ingen reddet meg som de gjør på film.
Gina reddet meg.
Og Coral.
Og så skjedde dette livet.
Og jeg trodde jeg skulle være…
…fanget for alltid uten å møte noen eller snakke med noen, og…
Og jeg så deg.
Og du så meg.
Og du smilte til meg.
Og i de 20 eller 30 sekundene…
Jeg var ikke redd.
Jeg følte meg normal.
Og så dro jeg hjem.
Og…
Jeg tømte motorsykkelen for bensin med en slange for å se deg dagen etter.
Moisés, tror du Jesus hadde rett?
At det som gir livet mening
er godhet og tilgivelse?
Jeg trodde alltid at basale instinkter drev menn.
Primale instinkter.
Pikkene våre,
sult,
ambisjon…
…egoisme, grådighet…
…og hevn.
Det er derfor vi er her.
På grunn av en jævla hevn.
Og se på oss.
Kanskje Jesus hadde rett
og jeg kunne sitte lykkelig og spise middag med døtrene mine,
og lære min yngste om tiere og hundrer.
Hva om dette er min siste natt?
Livet har allerede sendt meg et tegn.
Jeg døde nesten en gang.
Jeg merket ikke tegnene.
Jeg skal ikke ignorere dem igjen.
Helt seriøst…
…var alt dette nødvendig?
Å fortelle historien din sånn,
med kvinner som alltid roter til ting?
Først beit vi eplet, som ikke er sant, men du straffet oss
med smerten av å føde barn.
Du er avskyelig.
Hva med apostlene?
Tolv menn.
Én hore.
Og det jeg liker mest er at…
du skapte kompisen din først.
Og så han ikke skulle kjede seg,
tok du et ribbein fra ham og skapte oss.
Du lagde oss av en manns reservedeler.
Du visste ikke at du ville påføre oss så mye smerte?
Du visste fra starten av at ting ikke ville være enkle for oss kvinner.
Selvfølgelig visste du det.
Du kan ikke gjøre så elendig marketing for en art som du skapte, for faen.
Du kunne ha promotert oss litt mer.
Greit, beklager.
Nei, jeg mente ikke å kjefte. Du har nok med…
Men helvete, altså…
Nå må vi fikse det selv, ikke sant?
Og det begynner å bli vanskelig.
Veldig vanskelig.
Jomfruen av Carmel, havets dronning.
Ta vare på vår venn, Gina. Hun er et godt menneske.
Hva faen gjør vi her?
Jeg blør faen meg ut.
Jeg drar.
Jeg drar til det jævla sykehuset.
Sett deg, Mannebein.
Nei.
Nei. Jeg skal ikke ende opp som Xuan.
-Det skjer ikke. -Ro deg ned. Sett deg.
-Kom deg vekk, for faen! -Nei, det blir verre da.
Hva skal du gjøre?
Svikte meg, som Christian?
Hva faen mener han?
Det er det jeg vil vite.
Hva faen mener du?
At vi lar deg blø ut som de tispene gjorde mot Christian?
Si det, for faen! Denne idioten går fra vettet!
Da jeg så på Romeo i det øyeblikket, så jeg at han trengte min anerkjennelse,
og jeg skjønte at han var mer redd enn da han var spiddet av en harpun.
Si det!
Mye mer redd enn han hadde vært da han var døden nær.
Men det var enklere for meg å fortsette å tro på ham
enn å gi etter for mistanken og ødelegge hele livet mitt.
Inntil videre.
Tekst: Ekaterina Pliassova