STRIGĂTUL BANDIȚILOR
ÎN 1905, COREENII AU FORMAT MILIȚII DUPĂ TRATATUL IMPUS DE JAPONIA.
JAPONEZII AU ÎMPINS MILIȚIILE SPRE MANCIURIA ȘI YEONHAEJU.
De acum înainte trebuie să vă supuneți Imperiului Japonez!
Încredeți-vă în guvernatorul general și în Compania de Dezvoltare a Orientului!
Supliment!
Compania de Dezvoltare a Orientului vă cere să declarați ce pământuri aveți!
Astfel, vă veți bucura de drepturile voastre de proprietari.
La o parte, vă rog! La o parte!
Vă veți îmbogăți cu toții!
Domnule!
A sosit.
Cred că e aici.
Persoana căutată de tine.
TAEPYEONG-DONG, ORAȘUL JEONG, SATUL MYEONGJEONG, NORDUL ȚINUTULUI GANDO
Mori!
Dle sublocotenent!
Dl maior Miura vă așteaptă.
Pregătiți-vă!
E o ocazie importantă pentru dv.
și mi s-a ordonat să mă asigur că participați.
Și trebuie să purtați uniforma.
Omul pe care vreau să vi-l prezint,
după cum probabil unii știți deja,
a fost sclavul meu.
Fără sprijinul mărețului Imperiu Japonez,
ar fi rămas un sclav anonim toată viața.
Nu mi-ar fi devenit cel mai drag prieten,
camarad și frate.
E eroul care a nimicit unitatea rusească de artilerie la Sapyeong
și a suprimat rebeliuni în timpul campaniei de anihilare a milițiilor.
Vă rog să-l întâmpinăm cum se cuvine
pe sublocotenentul Lee Yoon.
Ai zis să nu mai fac așa ceva?
M-am dat peste cap să organizez evenimentul ăsta
și, în loc să vii, te faci criță?
Au trecut șase ani.
Te-am așteptat șase ani.
N-am zis că o să mă întorc în armată.
Asta ți-ai găsit să-mi spui acum?
Mâine plec.
Trebuie să văd pe cineva.
S-ar putea să nu mă întorc.
Ce tot spui acolo?
Cum adică s-ar putea să nu te întorci?
Râzi de mine?
Fiindcă te-am eliberat și ți-am permis să fii prietenul meu?
Gândește-te bine!
Am fost stăpânul tău.
Dacă nu eram eu, n-ai fi acum aici, idiotule!
Eu am fost cel care ți-a ars actele de sclav în 1894.
Te-am făcut soldat,
te-am numit erou și te-am ajutat să-ți faci relații!
Eu, cel mai tânăr maior coreean din armata japoneză, Shohei Miura.
Datorită cui ai titlul ăsta?
Am făcut destul.
- Așa că lasă-mă să plec. - Ce?
Să te las să pleci?
E vorba cumva…
despre incidentul ăla?
Gurye, acum șase ani?
Am executat ordinele, atât.
Ți-am spus iar și iar că nu am avut încotro!
La naiba…
Trebuia să te omor în ziua aia, jigodie!
De ce cânți așa de tare?
Nici n-aud ce spun!
E inacceptabil.
Ridică-te! Ai armă la tine?
Ia-o! Ia-o și stai acolo, bine?
O să-ți zbor capul de data asta.
Ori mă ucizi, ori mori acum.
Să isprăvim odată povestea asta!
Ce e?
Te temi că o să te împușc iar?
Dacă ți-e frică, nu pleca!
Rămâi alături de mine, fir-ar!
Lucrurile s-au schimbat mult.
Nu aveam de ce să trăiesc.
Dar acum am.
Chiar trebuie să ne hotărâm soarta acum?
Keunnomi, sclav ticălos!
N-am fi aici dacă m-ai fi ucis atunci.
Cu mare întârziere,
eu, sclavul Keunnomi,
îți mulțumesc că m-ai eliberat.
Lee Yoon, oprește-te!
Lee Yoon!
Dle maior, nu!
Lăsați-mă! Dați-mi drumul!
Lee Yoon!
GYEONGSEONG
WONSAN
CHŎNGJIN
HOERYŎNG
MYEONGJEONG
Yoon!
Ce mare te-ai făcut!
Seon-bok,
îți priește să fii bogată, nu?
O sclavă e respectată doar dacă e bogată.
Deci, ești respectată?
Firește!
Dar am fost prea dură cu ei. Toți îmi zic „scorpie”.
Sclava are acum biciul!
Ești ostenit, nu?
Urcă!
Cum ai reușit să ajungi așa de repede?
De șase ani…
aștepți scrisoarea mea, nu?
Ți-a fost greu să găsești acea persoană, nu?
N-a fost greu. Nu trebuie să-mi mulțumești.
Dar…
cum de te-a lăsat să pleci?
L-am amenințat.
- Am zis că-l omor dacă mă oprește. - Trebuia să-l omori.
Mai ții minte cum mă bătea?
Când nu-i încălzeam bine odaia?
Ticălosul ăla era tare mojic.
Și azi mă doare spinarea.
M-oi fi îmbogățit eu,
dar corpul meu n-a uitat sărăcia.
La naiba…
Iar i-au prins pe idioții ăia!
De ce să lupți pentru independență, dacă sfârșești așa?
I-au ucis japonezii?
Nu știu dacă au fost japonezii sau bandiții călare.
De ce i-ar ucide bandiții?
Pentru bani.
Luptătorii pentru independență înseamnă bani.
La Gando nu e ca în Gyeongseong.
Japonia stăpânește acum în Gyeongseong.
Dar aici, deși concurența e acerbă,
nimeni nu a preluat conducerea.
Nu există un stăpân clar.
Pământ chinezesc, bani japonezi și oameni din Joseon.
Cine crezi că va stăpâni locul ăsta?
Ce e?
Poftim, Yoon!
Poartă-o mereu. Nu e de glumă cu furtunile de nisip.
S-a potolit.
Să mergem!
Ăla e satul?
Da. Myeongjeong.Cel mai tare oraș din nordul ținutului Gando.
E grozav, nu?
SATUL MYEONGJEONG
Două porții de tăieței!
Ia loc! Tăiețeii sunt nemaipomeniți.
Nu văd multe magazine coreene.
Nimeni n-are bani să deschidă unul.
Sunt cea mai bogată coreeancă de aici.
Hanul e profitabil?
Nici pomeneală, nu din asta fac bani.
Vând arme.
Se dau multe bătălii în zonă.
Să zicem că o miliție nimicește un pluton japonez.
Le iau armele și bunurile, fiindcă valorează bani.
Eu le cumpăr ieftin, apoi le revând scump căpeteniilor din China.
La ananghie, le vând bandiților călare.
Le vând peste tot.
Mulțumesc.
Bun, hai să mâncăm! Poftim!
Apropo,
ce ai de gând să faci?
Ai găsit acea persoană,
dar cum vei trăi aici?
N-am venit să trăiesc aici.
Cum adică?
Adică ai venit să mori?
Cine naiba e ăsta?
Nu faceți asta! Nu!
Ce-i asta?
La naiba, iar? Eram la masă!
Ridică-te!
N-are rost să te bagi. Cel mai bine e să te ferești de ei.
Am plecat. Hai!
Stai!
Yoon!
Fir-ar, m-am speriat de moarte!
De ce stăteai acolo și te holbai la ei?
Cine e?
Jang Ki-ryong. E un bandit călare.
Cei morți sunt oamenii lui Nodeoksan.
Se luptă fără încetare pentru controlul piețelor din Myeongjeong și Gando.
- La naiba! - Poliția ce face?
Idioții ăia nu…
Uite-i! Vin încoace.
Îl vezi pe cel din față?
Inspectorul Ōoka de la consulat. Se ocupă de strada principală.
E un nemernic fără pereche.
Hei! Curăță!
Doar mută cadavrele? Nu se duc să-l prindă pe ucigaș?
Nu când ucigașul e Jang Ki-ryong,
cel mai bun bandit călare din Gando la uciderea insurgenților.
La naiba…
Deci, închid ochii pentru că ucide insurgenți?
Mereu sunt uciși cei din Joseon.
Totuși, acum nu e chiar atât de rău.
În curând, va fi o baie de sânge.
Se zvonește că armata japoneză va sosi curând.
Vor să pună mâna pe Manciuria și Gando.
Doamne! Prinși între bandiții călare, poliție
și armata japoneză dezlănțuită,
închipuie-ți ce vom păți noi și rebelii.
Așadar, Yoon,
ai grijă cu luptătorii pentru independență și ferește-te de cei din Joseon.
Nu avem o țară care să ne apere.
Trebuie să ne descurcăm singuri și să supraviețuim.
Dă-le foc!
Să mergem!
Yoon!
Deja pleci?
Oricum n-am putut să dorm.
De ce te-ai trezit?
M-au trezit împușcăturile idioților ălora de azi-noapte.
E o mojicie să tragi cu arma când doarme lumea.
Nemernicii ăștia se împușcă încontinuu.
Dar le-ai vândut arme, nu?
Afacerea prosperă.
Oricât de buni ar fi banii, avem nevoie de somn.
Ar trebui să scriu în contract „Fără împușcături noaptea.”
Bandiții nu respectă reguli.
- Plec. Îți rămân dator vândut. - Doamne…
Nu-mi datorezi nimic.
Mă bucur mult că te-am văzut.
Yoon,
apropo de ce mi-ai spus ieri…
Ce ai vrut să zici?
Nu mare lucru.
Exact ce am zis.
De ce ai venit aici, de fapt?
Ai lăsat totul în urmă și ai venit să…
Nu care cumva!
Cine e cel cu care te întâlnești?
Cine e Choi Choong-soo?
TAEPYONG-DONG
Cine ești?
Te-a trimis Nodeoksan?
Îmi cer scuze.
Nu știam că suntem compatrioți.
Oricum, bine că ești teafăr.
Bun…
Ce te aduce în satul nostru?
Am venit în satul ăsta…
să vă cunosc și să vă spun ceva.
Chestia e că…
O cheamă Eon-nyeoni.
A ajuns aici acum cinci zile.
A lucrat pământul toată viața,
dar a ajuns tocmai aici din cauza exploatatorilor japonezi.
A dat pe drum de bandiții călare
și ei i-au ucis toată familia.
Știu că toată lumea are o poveste de spus în ziua de azi,
dar când o văd, mă doare inima.
În fine, ce spuneai?
Ce anume vrei să-mi zici?
Choong-soo!
- Choong-soo! - Ce e, scumpule?
Vino repede!
Nu-i nevoie să țipi, prostule. Ce e?
Ticălosul de Kang Du-man spune că vrea să plece!
Asta e o prostie fără margini.
- De ce spune asta? - Cum adică de ce?
Se teme că Nodeoksan îl va ucide!
Ceea ce vrei să-mi spui…
mai poate aștepta puțin?
Da. O să aștept.
Eon-nyeoni îți va arăta unde să dormi. Ne vedem în curând.
- Bine. - Mănâncă!
Pastorul a plecat la Yeonhaeju acum trei ani, așa că biserica e goală.
Puteți sta aici.
Și, chiar dacă auziți ceva afară, nu ieșiți!
Bandiții călare v-ar putea ucide.
De ce a pus Nodeoksan ochii pe locul ăsta?
E un bandit. Face ce fac bandiții.
Ce alt motiv ar putea avea?
Drept să vă spun, noi, cei din Joseon, suntem cele mai ușoare ținte.
Nu-s pedepsiți dacă ne ucid.
Ai venit acum cinci zile, nu?
Ce făceai în Joseon?
L-ați auzit. Lucram la o fermă.
N-ați fost atent la ce spunea?
V-am văzut cum vă uitați la mine.
N-ai mâini de țărancă, ci de pistolar.
Cum puteți să vă dați seama doar privindu-le?
Sunteți șaman?
- Cine ești? - Cum adică?
De ce ți-ai ascuns identitatea
și ai venit în satul ăsta?
Ce tot spuneți?
Cine ascunde ce?
Ce credeți că sunt?
Răzvrătită?
Nu cred.
Te voi întreba din nou.
Cine ești?
Nu v-ar plăcea să aflați.
Serios? Atunci, hai să facem ce știm mai bine.
Cine ești?
Ce cauți aici?
Am venit să te omor.
- Sunt plătită să omor oameni. - Cine te-a tocmit să mă ucizi?
Îți spun doar atât.
Sunt din Gyeongseong.
De unde știai că sunt aici?
Satul Myeongjeong, nordul ținutului Gando.
Ai fost amabil să lași un bilet.
Trebuia să pleci fără să lași urme.
Cum ai putut fi atât de neglijent?
Un Mauser C96.
Ai o armă frumoasă.
Un Nambu 14.
Ai o armă proastă.
Știi că Nambu 14…
dă deseori rateuri, nu?
Sunt 30% șanse să mori doar tu.
Și 70% șanse să murim amândoi.
Ești dispusă să riști când ai 30% șanse să trăiești?
Ai curaj.
Asta complică lucrurile.
Nici vorbă.
- Se vor simplifica după ce arunci arma. - Auzi?
Vorbești cu o javră plătită să omoare oameni.
Trebuie să-mi termin treaba, nu?
Vrei să-mi strici cariera?
Altcineva trebuie să mă omoare.
Cine anume?
L-ai văzut adineauri.
Domnul Choong-soo te va ucide?
Ce Dumnezeu i-ai făcut, mai precis?
Ceva ce n-ar trebui să facă nimeni nimănui.
Asta am făcut.
Și de-asta nu te pot lăsa să mă omori.
Ai fost în armata japoneză, nu?
Cred că știu…
ce i-ai făcut domnului Choong-soo.
Bine.
O să fac cum spui.
Dar nu pentru că m-ai înduioșat.
Cred că e drept să te omoare dl Choong-soo.
De-asta.
A fost foarte bun cu mine
de când am venit aici.
Îi voi spune clientului meu că te-am ucis.
Dar, dacă ne mai întâlnim,
chiar vei muri.
Pot să te împușc din spate,
ca o lașă.
Era să uit.
Clientul meu a vrut să-ți spun ceva înainte să te omor.
„Un câine moare…
când pleacă de acasă.”
Să mori bine!
Sper să te reîncarnezi într-un loc mai bun.
Lasă-mă să plec!
Zău așa, Du-man!
Dacă pleci și tu, cum rămâne cu noi?
- Dă-mi drumul! Plec! - Doamne!
Ce mai aștepți? Hai să mergem!
Ce cauți aici?
Plouă. Du-te înăuntru!
Voiam să aștept, dar n-am putut.
Hai să vorbim acum!
Sunt aici…
pentru cele întâmplate în Gurye.
Sunt foarte surprins.
Ce ai să-mi spui
despre ce s-a întâmplat în 1909?
După cum știți,
se desfășura campania de anihilare a milițiilor
pentru a suprima insurgența.
Nenumărați soldați au murit.
Am auzit…
că supraviețuitorii fugiseră în Manciuria sau Yeonhaeju.
Ca dv., domnule.
Și de unde știi
atât de multe despre asta?
Eram acolo atunci.
Ca soldat
în regimentul 14 de infanterie.
Am condus o companie specială.
Trebuia să-i găsesc pe cei suspectați că ar fi rebeli
și să-i elimin.
Într-o zi,
am primit un ordin.
„Găsește baza lui Choi Choong-soo, Generalul Invincibil, prinde-l
și du-l la închisoarea Gwangju.”
Cel care v-a găsit satul și a raportat superiorilor…
am fost eu.
Tot ce s-a întâmplat în Gurye acum șase ani…
a fost din cauza mea.
Nu mișcă nimeni!
Nu mișcați!
Nu mișcă nimeni!
Ce te-a apucat, dobitocule?
Ți-am tot spus că Choi Choong-soo nu e aici!
Hai să ne întoarcem!
Avem alt ordin.
„Ardeți baza Generalului Invincibil.”
E noul ordin.
Sunt civili.
N-au ținut niciodată o armă în mână!
Civili?
Civilii se pot alătura unei miliții.
Ce, crezi că se naște cineva insurgent?
Toți ne naștem nevinovați și devenim păcătoși.
Gwang-il, hai să plecăm!
N-am timp să mă cert cu tine.
Lasă arma!
Gwang-il, te rog!
Bine.
Dacă nu vrei, nu te băga!
Începeți!
Da, să trăiți!
- Iguchi! - Da, să trăiți!
Toată viața…
am primit și am urmat ordine.
Ca sclav care nu a avut voie să știe carte,
am crezut că nu pot deosebi binele de rău și nici n-ar trebui să încerc.
Dar, din cauza mea,
au murit atâția compatrioți.
Și…
familia dv.
Mori!
Ca un neghiob,
abia atunci mi-am dat seama…
Omorâți și femeia, și copilul!
…cât rău am făcut.
Nu vă voi ruga să-mi iertați ignoranța.
La naiba, Lee Yoon!
Nu mișcă nimeni!
Dați-ne ordin să deschidem focul asupra nemernicilor din Joseon!
Taci și lasă arma!
Nu pot face asta! Îi țineți partea pentru că sunteți din Joseon?
Auzi?
Dacă mai spui așa ceva,
te omor.
Ai înțeles?
I-ai auzit, nu?
Dacă nu încetezi, nu te mai pot apăra.
Așa că lasă arma!
Calmează-te și hai să vorbim…
Nenorocitule!
E doar vina mea.
De ce îmi spui toate astea?
Îmi ceri iertare
fiindcă te căiești pentru trecut?
Nu am dreptul să mă căiesc pentru trecut…
sau să vă cer iertare.
Cumva…
ai venit aici ca să fii ucis?
De asta povestești atât de detașat?
Pentru că planurile ți s-ar duce de râpă
dacă te-ai lăsa cuprins de emoții?
Trăim într-o lume tare nenorocită.
Atât tu…
cât și eu.
Dacă n-ai fi cel din cauza căruia mi-a murit familia…
te-aș fi îmbrățișat și te-aș fi consolat.
Îmi pare rău.
Nu! Opriți-vă! Plecați!
Plecați sau veți muri cu toții!
Ați înțeles?
Mamă…
Mamă!
Mamă…
Ye-bun!
Dumnezeule!
Am spus că Ye-bun a mea a dispărut!
Choong-soo, o să stăm aici cu mâinile în sân?
Mi-au luat-o pe Ye-bun!
Choong-soo,
nu avem timp de asta!
Hai să-l atacăm pe Nodeoksan! Nu e prea târziu.
Te rog! Choong-soo!
Spune ceva, Choong-soo! Te rog!
Doamne sfinte, nu!
Nam-chun! Vino repede!
Iubito!
- Fă ceva! - Iubito!
Vai de mine!
Nu veți face nimic?
N-am ce să fac.
Ne-am luptat și am pierdut.
Au murit oameni.
Când am încercat să facem ceva
fiindcă muriseră oameni,
au murit și mai mulți.
Știi și tu asta.
Nu-ți închipui că o să te omor!
Pleacă…
și încearcă să trăiești ca noi!
Să fii jefuit zilnic.
Să fugi în fiecare zi.
Să trăiești mereu în suferință.
Așa ar trebui să trăiești.
SATUL MYEONGJEONG
Mă arunc!
Să vedem!
Mai repede!
Împarte cărțile!
Yoon?
Arată-mi ce arme ai!
Credeți că amicul dv. va scăpa teafăr?
Oricât de mult m-aș gândi, a lupta contra bandei lui Nodeoksan e…
În bătălia din Sapyeong,
Yoon a nimicit de unul singur o unitate rusească de artilerie.
Atunci a căpătat porecla „Străjerul morții”.
E străjerul care veghează.
Sună bine,
dar pe cine veghează Străjerul, mai precis?
Pe cei care trebuie să moară.
La fel ca azi,
în ziua aia era furtună.
Yoon s-a furișat în spatele unității de artilerie
și, când a tunat,
pac!
Când a tunat iar…
pac!
Altă împușcătură.
Și încă una.
Așa a nimicit toată unitatea.
Pricepi ce spun?
Pentru a-l înfrunta pe Yoon,
nu contează mărimea bandei. Trebuie să joci isteț.
Cei care cred că-l vor învinge fiind mai mulți,
vor muri…
Ce-a fost asta?
Ia armele! Repede!
…unul câte unul, în liniște…
Trage!
Iată-l!
…până vor muri toți.
Așadar, nu-ți face griji și gândește-te cum să scapi de cadavre.
Trageți!
Sunt șanse mari ca azi
banda lui Nodeoksan
să-și dea obștescul sfârșit.
Să mergem!
Tatăl nostru care ești în ceruri
Sfințească-se numele Tău
Vie împărăția Ta
Facă-se voia Ta precum în cer așa și pe pământ.
Pâinea noastră cea de toate zilele dă-ne-o nouă astăzi și ne iartă greșelile…
Ce e asta?
Ye-bun!
Ce e asta?
Doamne!
Tată!
Voiai așa de mult să mori
încât te-ai dus să lupți singur cu banda lui Nodeoksan?
Nu numai de asta.
Mi-am amintit de trecut.
Am văzut aici aceleași chipuri văzute în Gurye acum șase ani.
Cum spuneați, chipurile
erau ale celor cărora li s-a luat totul,
care fug și suferă.
Ye-bun!
De asta m-am dus.
Din cauza mea au aceste chipuri
și am vrut să schimb asta.
Ce a fost acum șase ani
n-ai putut să uiți și ți-a provocat remușcări.
Iertați-mă!
E doar vina mea.
Cum te cheamă? Nici n-am apucat să te întreb.
Lee Yoon.
Ai vrut să trăiești ca un rege,
acum că țara ta e învinsă.
Lee Yoon.
Era numele regelui Gyeongjong.
Nu a avut mari realizări ca rege.
Era bolnăvicios, incompetent și vedea în jur numai dușmani.
Chiar și așa, a făcut un lucru bun.
L-a protejat pe prințul moștenitor, rivalul său politic, până la capăt.
În toiul furtunii războiului politic,
și-a apărat familia până la capăt.
Așadar, ce zici?
Vrei să fii la înălțimea numelui tău?
Vor deveni compatrioții tăi familia ta
și îi vei apăra până la sfârșit?
Cine știe?
Unul dintre ei ar putea aduce
pacea în Joseon, a fel ca Yeongjo și Jeongjo cel Mare.
Oricum te-ai hotărât să mori.
Mai bine mori pentru familia ta.
N-ar fi asta o cale de a te căi
pentru trecutul tău?
În curând, va fi o baie de sânge.
Armata japoneză va sosi curând. Vor să pună mâna pe Manciuria și Gando.
Doamne! Prinși între bandiții călare, poliție
și armata japoneză dezlănțuită,
închipuie-ți ce vom păți noi și rebelii.
Nu pot face asta acum.
Acum?
Ce vrei să spui?
Deocamdată, n-am nimic.
N-am putere, n-am bani, n-am pământ.
Ca să supraviețuim aici…
trebuie să adunăm oameni. Asta e tot ce avem.
Dar cine ar fi dispus să ni se alăture?
Cei care nu mai suportă să fie jefuiți,
să fugă și să trăiască în durere.
Ei vor veni la noi.
Să ia pe cât au pierdut, să nu mai fugă, să riposteze…
și să se răzbune pe cei care i-au rănit.
Cei aflați în prăpastie,
care nu mai au nici sprijin, nici speranțe.
De ei avem nevoie.
Aceștia pot fi doar bandiți ignoranți și sălbatici.
Ce vei face cu ei?
Vom lupta.
Dacă lupți pentru țara ta, ești soldat.
Dar dacă lupți pentru familie,
ești bandit, nu?
PERSOANELE, LOCURILE, ORGANIZAȚIILE, DENUMIRILE ȘI EVENIMENTELE
MENȚIONATE SAU DESCRISE SUNT FICTIVE.
ORICE ASEMĂNARE CU REALITATEA E PUR ÎNTÂMPLĂTOARE.
Subtitrarea: Brândușa Popa