FEM ÅR SENERE, 1920
DEN JAPANSKE HÆRS 19. DIVISION GARNISONEN I HOERYŎNG
Hvad pokker?
Hvem dér?
Angiv navn og rang!
Sugiyama?
Hvor er major Minami?
Lad mig høre.
Hvad er der sket med resten af enheden?
Hvorfor er du den eneste, der vender tilbage?
I går var vi på patrulje helt oppe ved Orangkae-passet.
Men så stødte vi ind i dem.
Hvem er "dem"?
Dæmoner.
Hvad er der? Hvem er du?
Du står i vejen for den Kejserlige Japanske Hær.
Hvis du vil leve, så flyt dig!
Barbarernes Pas er vejen, der fører til Myeongjeong fra Hoeryŏng!
Hvilket betyder, at hvis I går blot ét skridt længere,
trænger I ind i vores land!
Hvis nogen af jer rører sig, vil jeg kvase jer alle til støv!
Hvad siger han?
Han har mistet både sit land og sin forstand.
Skal vi dræbe ham?
-Fortsæt. -Fremad, march!
Pas på!
Jeg siger det igen!
Til våben!
Hvis I går så meget som ét skridt videre,
trænger I ind i vores land!
Hvis I går så meget som…
Fuck det her.
Dræb dem alle!
-Dræb dem! -Angrib!
Så du siger, at I ikke kæmpede imod, før I blev udslettet?
Nej! Det passer slet ikke!
Vi kæmpede som stolte japanske soldater.
Skyd!
Besvar ilden!
Men som jeg netop har forklaret…
…var de dæmoner.
Manden ved navn Choi Choong-soo…
…anførte engang en frihedshær i Joseon.
På trods af sin alder sigter han stadig perfekt med sin bue.
Og hans sværd var…
…skarpt nok til at skære i bjerge og blokere flodernes løb.
Hjælp!
Nå, nu kan du finde ud af at takke mig, din gamle nar.
Kang San-gun er en jæger fra Seorak-bjerget.
Han er det sidste overlevende medlem af Joseons Tigerjægere.
Hans evner som tigerjæger var så utrolige, at man kaldte ham "Bjergenes Konge"!
Så I blev besejret af en Joseon-general med et sværd og en bue
og en jæger, der fanger tigere?
-Laver du sjov med mig? -Jeg ville ønske, jeg gjorde.
Så ville de andre i min enhed stadig være i live.
Jeg har reddet så mange liv i dag…
Hænderne op!
Vent lidt. Chotto matte, okay?
Jeg er ikke så god til det med blod, okay?
Så jeg lukker øjnene.
Jeg har lukket dem, Choraeng-yi!
Hvor er han?
Hvem der?
Alle i min gruppe blev myrdet af Choraeng-yi.
Choraeng-yi var engang klovn i en Namsadangpae-trup.
Han bevægede sig så adræt, at det næsten var umuligt at skyde ham.
Han er som en flyvende tiger!
Det er slut.
Lyv ikke for mig. Jeg kan stadig høre skrigene.
Dem har jeg ikke skylden for, makker. Geumsu er her.
Så er der Geumsu! En mand, der er værre end et uhyre!
Jeg ved intet om ham.
Udover det faktum, at han er umulig at dræbe.
Så du tryglede ham om dit liv.
Det var sådan, du overlevede.
Tager jeg fejl?
Gør jeg?
Jeg har ikke brug for en soldat, der trygler for sit liv.
Tag dit eget liv.
Jeg undskylder! Jeg undskylder dybt!
Jeg behøver ikke høre på det her!
Bevar din ære som soldat.
Jeg ved, hvem deres leder er!
Deres leders ansigt… Jeg så det med mine egne øjne!
Hvordan så han ud?
Fortæl mig, hvordan deres leder ser ud!
Han…
Den mands…
Du er den eneste tilbage.
Vil du følge de andre i døden?
Nej!
Opgiv alt, hvad du besidder, så kan du leve.
Opgiv din samvittighed, dine principper og dit land.
Så kan du leve.
Du er bedre stillet end os.
Du ejer stadig ting, du kan opgive.
Den mands ansigt…
De får det snart selv at se.
Din kujon!
Jeg ville leve, selv som en kujon.
Konbanwa! Glæder mig at møde Dem.
Det er uhøfligt ikke at svare.
Er I frihedskæmpere?
Nej.
Vi er banditter.
SONG OF THE BANDITS
GYEONGSEONG, AUGUST 1920
Jeg bad Dem om at møde mig her, selv om det kan virke uhøfligt,
fordi der er noget, jeg har at sige til Dem.
Og hvad er det?
Vil De…
…gøre mig den ære at gifte Dem med mig?
Hvorfor var De så længe om at spørge? Jeg har ventet for evigt.
Hvad?
Ja. Jeg vil gifte mig med dig, Gwang-il.
Vent, mener du virkelig det?
Vil du gifte dig med mig?
Jeg vil elske dig…
…resten af mit liv.
Hee-shin.
Og jeg ligeså.
Jeg vil kun elske dig, Gwang-il.
Læg kræfterne i!
Det er gode våben. Subarashii.
-Har du for øvrigt hørt det? -Hørt hvad?
Frihedshærene har vundet igen.
De gav rigtigt japanerne klø denne gang, siger man.
Gjorde de? Det er gode nyheder.
Det går for godt for dem. Måske vinder vi ligefrem vores frihed.
Jeg er faktisk overrasket.
I det mindste får joseonerne i Gando det lidt nemmere.
Det har du ret i.
Jeg bliver jo næsten patriot.
Det røvhul er i gang igen.
Han er jo afhængig af det. Se lige den tyveknægt.
Hvor længe har han gjort det?
Hvad mener du? Lige siden første dag.
Han stjæler dem og sælger dem i smug.
Kan du ikke se, hvor afhængig han er af penge?
Det er røvhuller som ham, der sælger deres eget land!
Han er en forbandet forræder.
Griner du?
Du skal ikke bare grine. Du burde sige noget til ham.
"Stop, ellers brækker jeg dit håndled…"
Fuck!
-Er du okay? -Ja.
Jeg må have skudt for meget i dag. Jeg har det fint.
-Er du sikker? -Ja, jeg er okay.
Men Yoon, jeg håber meget på, at vi snart vinder vores frihed.
Jeg kan klare det hele, men…
Maden her er noget lort. Den giver mig hjemve.
Hvad er det værste her?
Jeg siger bare, at frihed ville være rart.
Ellers er det fint nok.
Hvad er det for noget snak om frihed? Tror du, det er så nemt?
Det vil tage os mindst ti år.
Min shaman kom for to dage siden og sagde det.
Jeg tror ikke på shamaner.
Hun ligner slet ikke en shaman, og hun tager altid fejl.
-Shamanen sagde også, at jeg blev gift. -Du udførte jo ikke ritualet.
-Jeg gav dig endda en god pris. -Jeg burde bare…
Laver du også ritualer?
-Du har mange talenter. -Yoon, den idiot er sindssyg.
Han bilder landsbyboerne ind, at hans ritualer kan uddrive onde ånder.
Hvad var det? Ti won hver gang?
Det burde være 20 won, men jeg giver dem halv pris.
Jeg måtte forhandle med ånden om det i hele tre dage.
Tyve won?
-Stop så! -Hold nu op!
Du tog 30 won for at hjælpe min fars sjæl!
Og endnu 30 for min mors!
Du tog 60 won fra mig.
Kom her, din løgnhals, så jeg kan flå din tunge ud!
Nogle gange, når jeg ser på dem,
skræmmer de mig mere end japanerne.
De slås, hver gang deres øjne mødes. Hver gang.
Hvis de var ved deres fulde fem, var de ikke hos os.
Lad dem være. De falder altid ned igen.
Ja, og så begynder de forfra.
Så bruger de alle salverne. Spild af penge.
Du burde gøre noget… Åh, glem det, for himlens skyld!
Hr. Choong-soo! De slås igen, hr. Choong…
Hvor er han henne? Jeg har ikke set den gamle længe.
Han gemmer sig sikkert igen.
Hold op med at slås, I bøller!
Så sidder du her igen.
Hvorfor kom du herop? Det er en hård klatretur.
Det er en hård tur, så jeg var bekymret for dig.
Man kan se helt til Joseon heroppe fra.
Derfor kalder de det "Barbarernes Pas".
I gamle dage, ved du nok,
plejede barbarerne at stå her og se ned på Joseons lande,
mens de planlagde deres invasioner.
Men nu er det omvendt.
Det er et sorgens sted for dem, der har forladt deres hjem.
Savner du det?
Savnet skærer mig i hjertet.
Jeg savner hvert eneste sted i min hjemby.
Jeg ville have set, rørt ved og følt det, der var vigtigt for mig,
blot én gang til, hvis jeg havde vidst, at jeg skulle være væk så længe.
Tænker du på den kvinde igen?
Det er sært, at jeg altid tænker på hende heroppe.
Hun var min første i alt.
Nå, var hun det?
På hvilke måder?
Hun var den første blandt overklassen, der spurgte om mit navn og holdt min hånd.
Og hun var…
…den første, der gjorde mig glad, blot når jeg så på hende.
Men hun husker mig nok ikke.
Jaså.
-Skærer savnet også dig i hjertet? -Jeg fortryder det lidt.
Hvis jeg havde vidst, jeg ville savne hende så meget…
…havde jeg set mere til hende.
Jeg fortryder det. Ligesom dig.
-Er det her? -Ja.
Lad os gå ind.
Hee-shin.
Hvad bringer dig hertil? Jeg vidste ikke, du havde planer i dag.
Jeg måtte til et hastemøde om en forretningsrejse.
Jeg forstår.
Det er løjtnant Han Tae-ju. Han er min underordnede…
Jeg mener, han er min ven. Vi er begyndt at arbejde sammen for nylig.
Goddag.
Jeg har hørt meget om Dem. Tillykke med forlovelsen.
Tak.
Gør det noget, hvis jeg sætter mig et øjeblik?
Slet ikke. Værsgo.
Min ven…
Find et bord til os.
Selvfølgelig.
Jeg vil ønske Dem god fornøjelse.
Sid ned.
Hvor skal du på forretningsrejse til? Det har du ikke sagt.
Det blev planlagt i sidste øjeblik, så jeg nåede ikke at sige det.
Jeg skal til Myeongjeong for at overvære det første spadestik
på Cheondo-jernbanen den 30. som repræsentant for Jernbanebureauet.
Myeongjeong. Det er et farligt sted.
Det er besat af oprørere.
Vær forsigtig.
Bed regeringskontoret om nogle vagter, der kan eskortere dig.
Jeg skal nok gøre, som du siger, major.
-Tak for din bekymring. -Du behøver ikke takke.
Jeg er blot bekymret for min fremtidige hustru.
Hee-shin…
Jeg beklager, men dit møde i dag…
-Kunne du holde det et andet sted? -Hvad mener du?
Der kommer oprørere her.
Hvad?
Det er en mand ved navn Jang Seok, som ejer en skrædderbutik.
Vi har erfaret, at han skal møde en oprører her i dag.
Derfor er jeg her med mine mænd.
Er det rigtigt?
Ja. Så gå herfra med det samme.
Vi tjener begge vores land som patrioter,
men mit job er lidt mere hårdt end dit.
Jeg ønsker ikke, at du skal se det.
Udmærket. Jeg forstår, hvad du mener.
Jeg går nu.
Pas på dig selv, major.
Jeg elsker dig.
Hee-shin.
Jeg elsker også dig.
Efter ham!
Hov!
Din køter!
Vil du gerne dø, dit svin?
Op med dig!
Joseonske køter!
Se ikke på det.
Se ikke på det. Bare gå herfra.
Du hører fra mig.
Der har været en læk.
De kendte til alt, både tid og sted,
og endda kammerat Jangs identitet.
Det er sandsynligt, at lækagen er intern.
De må være forsigtig.
Og især når De har med andre folk at gøre.
Pengene til den Nordlige Støttehær…
Havde kammerat Jang Seok dem?
Du skulle modtage dem og sende dem til den Nordlige Hær?
Ja.
Det er slemt.
Hvordan kan vi skaffe 100.000 won på to uger?
Der er…
…en mulighed.
Hvad er det?
Den 30. august sender Joseon-bankens filial i Hoeryŏng 200.000 won
til Myeongjeong til at bygge jernbaner i Gando.
Vi kan snuppe de penge og sende dem til den Nordlige Støttehær.
Foreslår du, at vi angriber en pansret bil?
Det er for farligt.
Hvis de fanger en af os, kan hele organisationen…
Ingen grund til bekymring.
Jeg vil arbejde alene uden hjælp fra andre medlemmer.
Hvordan kan du det?
Nej!
Vi finder en anden måde.
Jeg risikerer ikke et medlem for en så farlig operation.
-Men… -Kammerat Nam!
Jeg er allerede blevet ydmyget rigeligt.
Det piner mig at føre dig sammen med Gwang-il.
Det er så pinagtigt og skamfuldt, at jeg ikke kan se på dig.
-Denne operation er aflyst. -Én riffel. 200 patroner.
Én granat.
Fem kartofler. Seks spande med hirse.
Et par stråsko.
Det er…
…alt, hvad vores kampfæller i Gando har.
Og det skal vare i seks dage.
De vil ikke risikere et medlem for en operations skyld?
Vi må gøre noget.
Vi må sætte vores liv på spil,
så vores kammerater, der kæmper i Gando, kan få ét måltid mere…
…dræbe én fjende mere…
…og leve…
…i én dag mere.
Så lad os gøre det.
Du kan mødes direkte med den Nordlige Støttehær.
-Men lad en anden røve bilen. -Nej.
Vi ved ikke, hvem der forrådte kammerat Jang Seok.
-Måske vil planen lække… -Jeg taler om en udenforstående.
Det er en farlig opgave, så en farlig person bør gøre det.
-Hvem taler De om? -Der er en person.
En person, der ville gøre alt og dræbe enhver for penge.
Velbekomme.
Jeg bad om at tale med jer begge,
fordi jeg ikke kan opfylde begge jeres opgaver.
Nu, hvor I begge to er her,
har jeg et tilbud.
Hr. Park Chun-ho.
De bad mig dræbe hr. Kawaguchi her, korrekt?
Behøver du sige det så åbenlyst, Eon-nyeoni?
Og hr. Kawaguchi. De bad mig dræbe hr. Park, korrekt?
Det er korrekt.
Man siger, at liv og død afgøres af skæbnen.
Et menneskes liv ligger i Himlens hænder,
og et livs varighed afgøres ikke af menneskets vilje.
Så denne gang vil jeg lade afgørelsen være op til Himlen.
Vi starter med et indledende bud på 100 won.
Så De vil kun udføre opgaven for den, der betaler mest?
Ja.
Lad mig høre jeres bud. Det højeste bud vinder.
Det er derfor, man siger, at venner er mere farlige end fremmede.
-Hvordan er det Himlens beslutning? -Det er Himlens beslutning.
For mig er penge himmelske.
Hvad er det for noget? Glem det!
Jeg vil ikke være med.
110 won.
Hr. Kawaguchi byder 110 won.
Deres bud?
Jamen, udmærket. Så lad os gøre det.
120 won.
Vi fortsætter fra 120 won. Lad mig høre jeres bud.
130 won.
-140 won! -140 won!
150 won.
150 won!
Ét hundrede…
…og 55.
155 won!
160 won!
Hr. Kawaguchi har budt 160 won.
-Hvad siger De? -170 won.
Jeg har ikke flere penge.
Hr. Park Chun-ho har budt 170 won.
Og Deres bud?
-Ét hundrede… -Og?
Nej, 200 won!
Du er en død mand nu!
Dit røvhul! Er du så opsat på at jeg skal dø?
Hr. Park Chun-ho.
Tag det roligt og sæt Dem ned igen.
Det er ikke slut endnu.
Mr. Park Chun-ho har budt 170 won,
og hr. Kawaguchi har budt 200 won.
Derfor…
…er det kun rimeligt, at jeg opfylder hr. Kawaguchis opgave.
Men…
Hr. Park Chun-ho er en af mine gamle venner.
Jeg kan ikke forråde en ven for sølle 30 won.
Jeg beklager.
Hvad sagde du til ham?
Det ser ud, som om…
…jeg vandt, at dømme efter hans udtryk?
Har jeg ret?
Ja. Du har vundet, min ven.
-Himlen har afgjort det. -Virkelig?
Du er en død mand, dit svin.
Sådan går det, når japanerne kommer til den forkerte side af floden!
Hvor vover du, din joseonske tæve? Tror du, du kan slippe godt fra det her?
Jeg er en joseonsk kvinde.
Så jeg gør ikke noget, jeg ikke kan slippe godt fra.
Hr. Kawaguchi…
De kan tage hjem…
…og rende mig.
Pokker tage det!
-Find jeres våben frem! -Javel, chef.
Kawaguchis mænd kommer stormende ind om lidt.
Der er en bagdør, du kan bruge til at stikke af.
Sig til, hvis der er andre, du vil have dræbt.
Hvad med pengene?
Læg dem på bordet. Jeg tager dem senere.
Okay.
Skyd!
Det er hende! Tag hende!
Der er hun!
Efter hende!
Dø!
Det er kun én pige! Tag hende!
Dræb hende!
Din andel. 17 won.
Og planen for i morgen.
Manden, der dræbte dine forældre.
Jeg hører, han er i Gando.
Skal jeg finde ud af, hvor i Gando han er?
Det er okay. Det behøver du ikke.
Hvad er det for et svar?
Er du ikke blevet den, du er, for at dræbe dine forældres morder?
At kæmpe mig vej gennem livet har fået mig til at skifte mening.
Hævn, gengæld, al den slags…
Jeg har indset, at det er nyttesløst.
Det vigtigste er at passe på mig selv.
Du behøver ikke undersøge det.
Og du behøver ikke lede efter ham.
Hvis jeg skulle støde på ham,
så vil jeg slå ham ihjel.
Godnat.
DANSEONGSA BIOGRAF, KL. 11.30
Du kan ikke engang lukke døren op!
Jeg ansatte dig, fordi du er lavadel, men du er jo uduelig!
-Undskyld, frue. -Flyt dig, dit fjols.
-Goddag. -Hvor er Yoon?
Jeg tror, han laver noget deroppe.
I skal ikke grine! Ret ryggen.
Spred benene ud.
-Det er fint. -Javel.
Flot! Men hvad laver den idiot?
-Lad geværet. -Det er ladt.
Skyd.
-Det er sgu løgn. -Der er noget galt med geværet.
Nej. Gør det ikke. Nej!
Hvor vover du at besudle den hellige skydebane?
Hold op med at smile!
Hej!
Vil du se nogle fantastiske ting?
Hold op med at ævle. Hvor er Yoon?
Hvorfor er du sådan, søs? Du sårer mine følelser.
Jeg er ligeglad med dine følelser eller dit fjæs, så find Yoon.
I har store problemer, okay? I er ved at sulte ihjel!
Hvad taler du om?
Hvorfor skulle vi sulte ihjel?
Det japanske konsulat har forbudt al våbenhandel,
så selvom vi giver dig våben, kan du ikke sælge dem?
Du ved, hvad der skete i Bongo-dong.
Frihedshærene har vundet mange sejre. Det har haft stor indflydelse.
De kan ikke sende hovedstyrken, fordi kineserne bliver sure.
Og de kan ikke nedkæmpe dem, fordi de ikke ved, hvor de er.
Så nu vil de afvæbne dem?
Hvad vil frihedskæmperne gøre ved det?
-De har forbindelser i Yeonhaeju. -Har vi ikke også det?
Den Tjekkiske Legion er stærke i området.
De sælger våben til spotpris for at kunne komme hjem.
Hvis du køber en pistol, får du en gratis kanon med.
Skøre kugler.
Og Fengtian-gruppen?
De er ikke frihedskæmpere. Du kan sælge til dem.
Fengtian-gruppen vil ikke købe vores våben længere.
Nu hvor frihedshæren er vokset, er de på vagt over for joseonere.
Frihedshærene giver os håb, men de har kun problemer med dem.
Det skaber friktion mellem dem og japanerne.
Fuck, det er så svært at drive forretning i Gando for tiden.
Du må finde en løsning. Vi kan ikke lade vores folk sulte ihjel.
Apropos det, Yoon, skulle vi ændre retningen for vores forretningsplan?
Jeg har købt en fantastisk oplysning.
Og hvad er det?
Generalguvernøren har bekendtgjort en ti-årsplan for jernbaner i Manchuriet.
Planen er at forbinde Gilhoe-banen med Gyeongwon- og Hamgyeong-banerne,
og det skal gøres på ti år.
Gyeongwon-banen løber fra Gyeongseong til Wonsan.
Hamgyeong-banen løber fra Wonsan til Hoeryŏng.
Og Gilhoe-banen fra Hoeryŏng til Jilin.
Når den er færdig, vil japanske militære forsyninger og soldater
kunne rejse fra Gyeongseong, gennem Myeongjeong og til Jilin.
Så er det ikke længere nok bare at blokere Barbarernes Pas.
Vi kan ikke stoppe deres styrker, hvis de rejser med toget.
Ikke engang med kinesernes hjælp.
En færdig Gando-linje kan transportere en enorm japansk hær,
som vi ikke vil kunne stoppe alene.
Hvorfor er det fantastisk? Det er skidt for os.
Nej, det er fantastisk for os.
Kan man bygge en jernbane gratis?
Man skal bruge penge. Store summer af penge.
Som jeg sagde, da du kom hertil:
Kinesisk jord, japanske penge og Joseons befolkning. Hvem tager magten?
Og hvad så?
Hvad foreslår du?
Japanske penge trænger sig på og vil æde det kinesiske land.
Skal vi joseonere ikke også være med?
Lad os…
Yoon!
Lad os stjæle pengene.
En direktør fra Jernbanebureauet kommer til Myeongjeong
for at fejre det første spadestik på Cheondo-jernbanen.
Er De klienten?
Men ceremonien er et påskud. Det egentlige formål med besøget er…
-At inspicere Gando-banen? -Præcis!
Men det vigtige er, at de sender pengene
fra Joseon-bankens filial i Hoeryŏng til Myeongjeong,
inden direktøren ankommer.
De sender penge til at at anlægge Gando-banen.
De skal bringe mig de penge.
Det er min opgave til Dem.
Skal jeg røve penge? Fra en jernbanefond?
-Hvor meget er det? -Det er 200.000 won.
200.000 won?
To hundrede?
Ja! To hundrede tusind.
Fik du lige pludselig hjertebanken?
Fortsæt endelig.
Jeg betalte nogen i Myeongjeong mange penge for den oplysning,
så du kan stole på den.
Og lad mig sige én ting…
Jeg håber ikke, De har skjulte motiver.
"En kvinde ved navn Eon-nyeoni fra Namsan har stjålet 200.000 won fra regeringen."
"Lee Yoon fra Taepyeong-dong vil stjæle 200.000 won fra regeringen."
Der må ikke slippe rygter ud, så dine drenge skal holde kæft.
Bare rolig.
Mit arbejde er farligt,
men jeg lever livet på den sikre side.
Stoler De ikke på mig?
Mine drenge kan holde på en hemmelighed.
Okay.
Bare denne gang.
Jeg stoler på Dem.
Tak. Jeg er smigret og beæret.
Må jeg spørge om noget?
Må jeg?
Sig frem.
Direktøren har ansvaret for hele Gando-banen?
Ja, sandsynligvis.
Og direktøren skal overvære det første spadestik den 30.?
Hvorfor?
Vil du gøre dem noget?
Hvis nogen kommer i vejen for os, og tingene ikke går som planlagt,
hvad gør De så?
Er det ikke åbenlyst?
Jeg vil dræbe dem. De vil tage vores land.
Så dræber jeg dem selvfølgelig. De vil tage vores penge.
Det er mit job. Jeg bliver betalt for at dræbe den slags folk.
Det er mit job. Jeg dræber den slags folk for at beskytte landsbyen.
Jeg håber ikke, De skifter mening.
Jeg dræber direktøren, når alle ser det. Så brutalt som muligt.
Det vil vise verden, hvad der sker dem, der begærer Gando.
Er det nødvendigt?
Det er det.
Vi kan ikke blive ved med at flygte.
For én gangs skyld i vores liv…
…bør vi leve som mennesker.
ALLE PERSONER, STEDER, ORGANISATIONER, BEGREBER OG BEGIVENHEDER,
DER OPTRÆDER I DENNE SERIE, ER OPDIGTEDE.
ENHVER LIGHED MED VIRKELIGHEDEN ER UTILSIGTET.
Tekster af: Andreas Kjeldsen