FEM ÅR SENERE, 1920
DEN JAPANSKE HÆRS 19. DIVISJON HOERYŎNG GARNISON
Hva søren?
Hvem er det?
Oppgi navn og rang!
Sugiyama?
Hvor er major Minami?
Fortell meg.
Hva skjedde med resten av troppen?
Hvorfor er du den eneste som kom tilbake?
I går
dro vi på spaneoppdrag til Orangkae-passet.
Det var da
vi møtte dem.
Hvem da?
Demonene.
Si hvem du er og hva du vil.
Du forhindrer Den keiserlige japanske hær.
Om du har livet kjært, flytt deg!
Orangkae-passet er veien til Myeongjeong fra Hoeryŏng!
Det betyr at hvis dere tar ett skritt til,
vil dere invadere landet vårt!
En ørliten bevegelse, og jeg vil pulverisere dere alle!
Hva er det han sier?
Han mistet vettet med landet sitt.
-Er han gal? -Skal vi drepe ham?
Marsjer videre.
Fremad, marsj!
Sir!
Jeg sier det igjen!
Lad våpnene!
Ta ett skritt til, og dere har invadert landet vårt!
En ørliten…
Drit i det.
Drep alle!
-Drep dem. -Angrip!
Så,
du sier at dere ikke kjempet tilbake og ble utslettet?
Nei, det er ikke sant! Vi kjempet tappert for Den keiserlige japanske hær.
Avfyr!
Skyt tilbake!
Men som jeg nettopp sa…
…de var demoner.
Mannen ved navn Choi Choong-soo…
ledet i sin tid en rettskaffen armé.
Til tross for sin alder, er han fortsatt dødelig med buen.
Og sverdet han svingte…
…kunne hugget gjennom fjell og stanset elvens strøm.
Hjelp!
Du takker kun i slike stunder, din gamle tulling.
Kang San-gun er en jeger fra Seoraksan-fjellet,
det siste medlemmet av Joseons tigerjegerstyrke.
Hans utrolige jaktferdigheter ga ham tilnavnet "Fjellets konge"!
Dere ble beseiret av en Joseon-general med sverd og bue,
og en jeger som fanger tigre?
Tuller du?
Jeg skulle ønske jeg tullet.
Da hadde troppen min fortsatt vært i live.
Jeg reddet mange menn i dag…
Hendene i været!
Vent litt. Chotto matte, ok?
Jeg tåler ikke synet av blod og gørr.
Så jeg lukker øynene.
De er lukket, Choraeng-yi!
Hvor er han?
Hvem er det?
Alle i troppen ble drept av Choraeng-yi.
Som navnet hans tilsier, var han klovn i en namsadangpae.
Han var så smidig at det var nesten umulig å få ham i sikte.
Han er en flyvende tiger!
Det er over.
Ikke lyv, din tosk. Jeg hører fortsatt skrik.
Hei, det er ikke min skyld.
Geumsu er her.
Så var det Geumsu!
Han er sannelig verre enn et beist!
Jeg har ikke mye å si om ham…
…annet enn det faktum at han er udødelig.
Så du tryglet for livet.
Det var sånn du overlevde.
Tar jeg feil?
Gjør jeg?
Jeg vil ikke ha soldater som trygler fienden for livet.
Ta ditt eget liv.
Unnskyld! Jeg er lei for det!
Jeg vil ikke høre på dette!
Behold æren som soldat.
Jeg vet hvem lederen deres er!
Ansiktet til lederen deres…
Jeg så det med mine egne øyne!
Hvordan så han ut?
Fortell meg hvordan lederen deres ser ut!
Han…
Den mannen…
Du er den siste.
Vil du ende opp som dem?
Nei!
Gi avkall på alt du eier, og jeg lar deg leve.
Gi avkall på samvittigheten, troen og landet ditt, og jeg lar deg leve.
Du er bedre stilt enn oss.
Du har fortsatt ting å forsake.
Mannens ansikt…
Du vil snart få se det selv.
Din feiging!
Jeg ville leve, selv som en feiging. Vær så snill…
Konbanwa! Hyggelig å treffe Dem.
Jeg sa hei, din frekke jævel.
Er dere uavhengighetskrigere?
Nei.
Vi er banditter.
SONG OF THE BANDITS
GYEONGSEONG, AUGUST 1920
Jeg ba Dem møte meg her, selv om det kanskje er upassende,
for det er noe jeg må si.
Ja vel. Hva er det?
Vil De…
…gi meg den æren å gifte Dem med meg?
Hvorfor tok det så lang tid å spørre? Jeg har ventet i en evighet.
Hva?
Ja. Jeg vil gifte meg med Dem, Gwang-il.
Mener De virkelig det?
Skal vi gifte oss?
Jeg skal elske deg…
…resten av mitt liv.
Hee-shin.
Jeg også.
Jeg vil bare elske deg, Gwang-il.
Ta i!
Dette er gode våpen. Subarashii.
Forresten, har du hørt det?
Hva da?
Uavhengighetsarméen vant igjen.
De knuste visst japanerne skikkelig denne gangen.
Jaså? Det er gode nyheter.
De har en fin seiersrekke nå. Tenk, vi kan faktisk bli uavhengige.
Jeg gir meg ende over.
Jeg vet ikke, men Joseon-fødte i Nord-Gando kan puste ut litt nå.
Du har rett. Jeg ble patriot uten engang å tenke på det.
Den tosken er i gang igjen.
Det har blitt til en avhengighet. Se på den fordømte tjuvradden.
-Hvor lenge har han gjort det? -Sånn har det vært hele tiden.
Han stjeler og selger det bak ryggen vår.
Ser du hvor grådig han er?
Det er drittsekker som ham som selger landet sitt!
Han er en forbanna forræder.
Ler du?
Ikke bare le. Du bør snakke med ham om det.
"Slutter du ikke, knekker jeg hånden…"
Faen!
-Går det bra med deg? -Ja.
Jeg må ha skutt for mye tidligere.
-Sikker på at det går bra? -Ja da.
Uansett, skal vi bli uavhengige, håper jeg det skjer snart.
Jeg kan holde ut her, men…
…maten er noe dritt. Den smaker feil. Det gir meg hjemlengsel.
Hva er verst med dette stedet?
Det hadde bare vært fint å bli uavhengig.
Hvis ikke, så greit.
Hva er dette uavhengighetstullet? Tror du det blir så lett?
Det skjer ikke de neste ti årene.
Sjamanen kom for to dager siden og fortalte alt.
Jeg kjøper ikke det der.
Du ligner mer en general enn en sjaman, og du tar alltid feil.
Sjamanen sa jeg skulle gifte meg.
Det skjedde ikke fordi du droppet ritualet.
-Jeg ga deg en god pris, din gnier. -Jeg burde gi deg…
Utfører du ritualer?
Du er talentfull.
Yoon, kødden er gal.
Han samler alltid landsbyfolket og sier: "Et ritual vil fordrive de onde åndene."
Hva tar du? Ti won per økt? Har jeg rett?
Det kostet 20 won, men jeg fikk halvert prisen.
Jeg forhandlet med ånden i tre hele dager.
Tjue won?
-Kutt ut! -Gi dere!
Tretti won for min fars dødsritual.
Og 30 for min mors!
Du tok 60 won fra meg.
Kom hit, din drittsekk. Jeg skal trekke ut den onde tungen…
Noen ganger så skremmer de meg mer enn japanerne.
Hver gang blikkene møtes, så begynner de å slåss.
Var de tilregnelige, hadde de vært uavhengighetskrigere.
La dem være. Du vet at de roer seg alltid.
Ja, også er det på'n igjen. For så og sløse vekk all salven.
Du må avbryte…
Glem det!
Hr. Choong-soo! De slåss igjen, Choong…
Hvor dro han? Jeg har ikke sett gubben på en stund.
Søren, han sluntrer sikkert unna igjen.
Slutt å slåss, bøller!
Her er du igjen.
Hvorfor kom du helt opp hit? Det er bratt.
Ja, det er bratt, så jeg ble bekymret for deg.
Det flott utsikt over Joseon herfra.
Det er derfor det kalles Orangkae-passet.
En gang i tiden
stod barbarene akkurat her
og så utover Joseon grøde med stigende ambisjoner om å invadere.
I dag situasjonen en helt annen. Nå er det et sorgens sted for de hjemløse.
Du savner hjem.
Mitt hjerte blør av lengsel. Jeg savner hver krik og krok av hjembyen min.
Jeg ville ha sugd inn alt som betydde noe for meg
en siste gang, hadde jeg visst at jeg skulle bli borte så lenge.
Tenker du på den kvinnen igjen?
Hun kommer til meg hver gang jeg er her.
Hun var min første i alt, ser du.
Jaså?
I hva da egentlig?
Hun var den første høybårne som tiltalte meg ved navn, holdt hånden min og smilte.
Og hun var…
…den første som gjorde meg lykkelig bare ved synet av henne.
Men hun husker meg nok ikke.
Så,
blør hjertet ditt også?
Det smerter meg. Hadde jeg visst at jeg ville savne henne så dypt…
…ville jeg sett mer av henne.
Det smerter meg. Akkurat som deg.
-Er det her? -Ja.
Vi går inn.
Hee-shin.
Hva bringer deg helt hit? Jeg ante ikke at du hadde planer.
Et hastemøte om forretningsreisen min.
Jeg forstår.
Dette er løytnant Han Tae-ju. Han er min underordnede…
Jeg mener,
han er min venn. Vi har jobbet sammen i det siste.
God dag.
Jeg har hørt mye om Dem. Gratulerer med forlovelsen.
Takk.
Har du noe imot at jeg sitter med deg en stund?
Ikke i det hele tatt. Vær så god.
Min venn.
Hold av et bord til oss.
Selvsagt.
Ha det hyggelig.
Sitt ned.
Skal du på forretningsreise? Det nevnte du ikke.
Den ble planlagt i siste liten, så jeg har ikke rukket å si det.
Jeg drar til Myeongjeong for å markere første spadestikk
for Cheondo-banen den 30. som jernbanebyråets representant.
Myeongjeong… Det er farlig der.
Den er okkupert av rebeller, så vær forsiktig.
Be generalguvernøren om vakter som kan eskortere deg.
Ja, jeg skal gjøre det, major.
Takk for omtanken.
Du trenger ikke takke. Jeg uroer meg bare for min fremtidige kone.
Hee-shin…
Beklager, men kunne du hatt møtet ditt et annet sted?
Hva mener du?
-Uavhengighetskrigere vil komme hit. -Hva?
En mann ved navn Jang Seok, en skredder i blokk 1,
skal visstnok møte en uavhengighetskriger her i dag.
Derfor er jeg her med mennene mine.
Er det sant?
Ja. Så dra herfra med det samme.
Vi tjener begge landet som patrioter,
men jobben min er litt røffere enn din.
Jeg vil helst ikke at du skal se det.
Ok. Jeg forstår hva du prøver å si.
Da drar jeg.
Vær forsiktig, major.
Jeg elsker deg.
Hee-shin.
Jeg elsker deg også.
Ta ham!
Hei!
Din slyngel!
Du er ikke lite freidig, din drittsekk!
Kom deg opp!
Joseon-lømmel!
Ikke se.
Ikke se og bare gå din vei.
Du hører fra meg.
Jeg tror noen har snakket.
De visste alt, tid og sted,
til og med Jangs identitet.
Lekkasjen kommer trolig fra innsiden.
Vær forsiktig.
Og vær ekstra forsiktig når du har med folk å gjøre.
Krigsmidlene til den nordre arméen, Jang Seok hadde dem, ikke sant?
Du skulle ta motta dem i dag og levere dem til arméen.
Ja.
Dette er ille. Hvordan får vi tak i over 100 000 won på to uker?
Det finnes…
…en måte.
Hvordan?
Den 30. august sender Joseon Banks Hoeryŏng-filial 200 000 won
øremerket jernbanen til Myeongjeong-kontoret.
Vi kan stjele pengene og gi dem til den nordre arméen.
Foreslår du at vi raner en pansret lastebil?
Det er for farlig!
Hvis en av oss blir tatt, kan hele organisasjonen vår…
Du trenger ikke uroe deg.
Jeg skal jobbe alene uten hjelp fra andre medlemmer.
Hvordan skal du klare det?
Nei!
La oss finne en annen måte.
Jeg sender ikke et medlem ut på et livsfarlig oppdrag.
-Sir… -Nam!
Jeg er allerede ydmyket nok.
Det plager meg at jeg måtte spleise deg og Gwang-il.
Jeg er så skamfull at jeg ikke orker å se deg i øynene.
Operasjonen er avlyst.
Én rifle. 200 kuler.
Én granat.
Fem poteter. Seks spann med hirse.
Et par stråsko.
Det er…
…alt som leveres til våre styrker i Gando.
Og det skal vare i seks dager.
Og du nekter å risikere et medlem i en operasjon?
Vi må gjøre noe.
Vi må sette våre liv på spill
slik at våre arméer i Gando skal kunne få ett måltid til…
…stoppe én fiende til…
…og leve…
…i bare én dag til.
Så la oss gjøre det.
Du møter den nordre arméen personlig.
-Men la noen andre rane lastebilen. -Nei.
Vi vet ikke engang hvem som forrådte Jang Seok.
Planen kan lekke…
Det må være en utenforstående, ikke en av våre egne.
Det er en farlig oppgave, så noen farligere bør gjøre det.
-Hvem har du i tankene? -Det finnes noen.
Noen som vil gjøre og drepe hva som helst for penger.
Vel bekomme.
Mine herrer, jeg ba dere møte meg her
fordi jeg ikke kan oppfylle begge deres ønsker.
Nå som jeg har dere her,
vil jeg komme med et tilbud.
Hr. Park Chun-ho.
Du har bedt meg om å drepe hr. Kawaguchi, ikke sant?
Hvorfor må du å spørre om det, Eon-nyeoni?
Hr. Kawaguchi, du har bedt meg om å drepe hr. Park, ikke sant?
Det er korrekt.
De sier at liv og død avgjøres av skjebnen.
Det betyr at et liv ligger i himmelens hender,
og lengden på ens liv kan ikke avgjøres av en annens vilje.
Så jeg vil overlate avgjørelsen til himmelen denne gangen.
Vi setter startbudet til 100 won.
Så du vil oppfylle ønsket til den som betaler mest?
Ja.
Kom med bud.
Den som byr høyest, vinner.
Og derfor sier de at venner er farligere enn fremmede.
-Hvordan er det opp til himmelen? -Det er opp til himmelen.
For meg er penger himmelen.
Pokker heller. Glem det!
Jeg stikker.
110 won.
Hr. Kawaguchi har budt 110 won.
Hva byr du?
Greit. La oss gjøre dette.
120 won.
Vi har et nytt bud på 120 won. Kom med bud.
-130 won. -130 won.
-140 won! -140 won!
-150 won. -150 won!
Ett hundre…
…og 55.
155 won!
160 won!
Hr. Kawaguchi har budt 160 won.
-Hva sier du til det? -170 won.
Det er alt jeg har.
Hr. Park Chun-ho har budt 170 won.
Kom med bud.
Hundre…
Og?
Nei, 200 won!
Du er en død mann!
Din gærne drittsekk! Ønsker du meg død så inderlig?
Hr. Park Chun-ho.
Ro deg ned og sett deg.
Det er ikke over ennå.
Hr. Park Chun-ho har budt 170 won
og hr. Kawaguchi har budt 200 won.
Derfor
er det bare rimelig at jeg oppfyller hr. Kawaguchis forespørsel.
Men…
…hr. Park Chun-ho er en gammel venn.
Jeg kan ikke forråde en venn for 30 won.
Beklager.
Hva sa du til ham?
Det ser ut som…
…jeg vant, etter uttrykket hans å dømme.
Har jeg rett?
Ja. Du vant, min venn.
-Himmelen har tatt en avgjørelse. -Virkelig?
Nå er du en død mann.
Det er det japanerne får for å krysse Cheonggyecheon!
Hvordan våger du, Joseon-tispe? Tror du at du slipper unna med dette?
Jeg er en kvinne fra Joseon.
Så jeg gjør aldri noe jeg ikke slipper unna med.
Så, hr. Kawaguchi,
du kan dra…
…til helvete.
Pokker!
Frem med våpnene!
Ja, sjef.
Kawaguchis menn er her når som helst.
Du kan flykte ut bakdøren.
Ønsker du noen andre død, ring meg.
Hva med pengene?
Legg dem på bordet. Jeg tar dem etterpå.
Ok.
Skyt!
Det er henne! Ta henne!
Der er hun!
Ikke mist henne!
Dø!
Det er bare én jente! Ta henne!
Drep henne!
Din andel. 17 won.
Og morgendagens oppdrag.
Mannen som drepte foreldrene dine.
Jeg hørte han er i Gando.
Skal jeg finne ut hvor han befinner seg?
Det går fint. Du trenger ikke.
Hva slags svar er det?
Tok du ikke dette yrket for å drepe mannen som drepte foreldrene dine?
Å kjempe seg gjennom livet med nebb og klør har endret meg.
Ta hevn, bære nag, alt det der…
Jeg innså at det er bortkastet.
Jeg må ta vare på meg selv.
Ikke tenk noe mer på det.
Ikke let etter ham heller.
Hvis jeg støter på ham,
dreper jeg ham.
Ha det.
DANSEONGSA KINO, 11.30
Du ble hyret fordi du er fra overklassen, men du kan knapt åpne en dør! Ubrukelig!
-Beklager. -Flytt deg, din tosk.
-Hei. -Hvor er Yoon?
Jeg tror han driver med noe der oppe.
Ikke le!
Rett opp ryggen.
Spre beina.
-Slik. -Ja.
Bra! Hva driver den tosken med?
-Lad våpnet. -Det er ladd.
Skyt.
Du kødder.
Dette er ødelagt.
Du! Ikke gjør det!
Våger du å vanære den hellige skytebanen?
Slutt å smile!
Hei!
Jeg har utrolige ting. Vil du se dem?
Tullprat. Hvor er Yoon? Hent ham.
Er det virkelig sånn du skal være? Du sårer meg.
Jeg gir blanke i om jeg sårer deg eller fjeset ditt. Gå og hent Yoon.
Dere er i stor knipe. Dere kommer til å sulte i hjel!
Hva prater du om?
Sulte i hjel?
Det japanske konsulatet har forbudt all våpenhandel,
så om vi gir deg våpen, vil du ikke kunne selge dem?
Du vet hva som skjedde i Bongo-dong.
At uavhengighetsarméene knuste japanerne, har nok hatt mye å si.
De kan ikke sende hovedstyrkene sine hit, for det vil tirre Kina.
Og de kan ikke ta dem én etter én, for de ikke vet hvor de er.
Så de avvæpner dem i stedet?
Hva tenker uavhengighetsarméene å gjøre?
-De har forbindelser i Yeonhaeju. -Har ikke vi det?
Tsjekkerne styrer der, så det er vanskelig.
De selger visst ting billig for å spare til hjemturen.
Kjøper du en pistol, slenger de med en rifle og en kanon.
Tullinger.
Fengtian-klikken er ikke en uavhengighetsarmé, så du kan selge dem.
De vil ikke kjøpe våpnene våre lenger.
Nå som uavhengighetsarméen vokser, er de på vakt mot alle fra Joseon.
Uavhengighetsarméen gir oss håp, men de er bare trøbbel for dem.
Det skaper spenninger mellom dem og japanerne.
Faen. Det er så vanskelig å drive forretninger i Gando for tiden.
Du må uansett finne på noe. Vi kan ikke la alle sulte i hjel.
Apropos det,
kanskje vi skal ta forretningene i en ny retning?
Jeg har god, verdifull informasjon.
Hva slags informasjon?
Nylig kunngjorde generalguvernøren en tiårsplan for jernbaner i Mandsjuria.
Og planen er
å knytte sammen Gilhoe-jernbanen med Gyeongwon og Hamgyeong innen ti år.
Gyeongwon-linjen går fra Gyeongseong til Wonsan.
Hamgyeong-linjen fra Wonsan til Hoeryŏng. Gilhoe-linjen går fra Hoeryŏng til Jilin.
Når den er ferdig, vil japanske militærforsyninger og soldater
kunne reise fra Gyeongseong, gjennom Myeongjeong, helt til Jilin.
Da holder det ikke å blokkere Orangkae-passet som nå.
Hvordan kan vi stoppe dem om de frakter styrkene med tog?
Umulig, selv med kinesernes hjelp.
Så om Gando-linjen blir bygget, vil en stor japansk hær bli fraktet,
og vi klarer ikke stoppe dem alene.
Hvordan er dette "god" informasjon? Ikke for oss.
Selvsagt er det bra for oss.
Kan man bygge en jernbane gratis?
Man trenger penger.
Mye penger.
Jeg sa det da du først kom hit.
Japanske penger, kinesisk jord og Joseons folk. Hvem tror du vil ta over?
Så?
Hvor vil du med dette?
Japanske penger presser på og prøver å ta dette kinesiske området.
Er det ikke rett at vi Joseon-fødte tar del? La oss…
Yoon!
Vi tar alle pengene.
En leder fra jernbanebyrået kommer til Myeongjeong
for å markere første spadestikk på Cheondo-jernbanen den 30.
Du er klienten, ikke sant?
Markeringen virker som en unnskyldning. Hensikten med besøket må være…
-Å inspisere Gando-linjens beliggenhet? -Ja!
Men det viktigste er at de sender penger
fra Hoeryŏng-filialen i Joseon Bank til Myeongjeong-kontoret
samtidig som lederen kommer.
De vil sende penger. Byggefond for Gando-linjen.
Jeg vil at du skal gi meg de pengene.
Det er oppdraget.
Vil du at jeg skal rane jernbanefondet?
-Hvor mye er det? -To hundre tusen won.
To hundre tusen?
To hundre?
Ja! To hundre tusen.
Hva? Begynte hjertet å slå fortere?
Fortsett.
Jeg betalte noen på Myeongjeong-kontoret godt for informasjonen, så den stemmer.
Og for sikkerhetsskyld…
Du gjør lurt i å unngå skjulte motiver.
"Eon-nyeoni fra Namsan
stakk av etter å ha stjålet 200 000 won fra generalguvernøren."
"Lee Yoon fra Taepyeong-dong skal stjele 200 000 won fra generalguvernøren."
Du vil ikke at ryktene skal gå, så få gutta til å holde kjeft.
Ikke bekymre deg.
Jeg jobber kanskje på den farlige siden, men jeg lever på den sikre siden.
Stoler du ikke på meg?
Du må stole på dem. De kan holde på en hemmelighet.
Greit.
Denne ene gangen.
Jeg stoler på deg.
Takk. Jeg er så smigret og beæret.
La meg spørre om noe.
Kan jeg det?
Vær så god.
Er den sjefen ansvarlig for hele Gando-prosjektet?
Sannsynligvis.
Og de skal delta på markeringen den 30.?
Hvordan det?
Skal du skade dem?
Hvis noen kommer i veien og ting ikke går som planlagt,
hva gjør du da?
Det er vel selvsagt.
De skal dø. De prøver å ta landet vårt.
Jeg skal drepe dem. De prøver å ta pengene våre.
Det er det jeg gjør. Jeg får betalt for å drepe slike.
Det er det jeg gjør. Jeg dreper slike for å beskytte landsbyen.
Håper du ikke ombestemmer deg.
Jeg skal drepe sjefen foran alle. Så brutalt som mulig.
Så verden får vite hva som skjer om de prøver å ta Gando.
Må du gå så langt?
Jeg må gå så langt.
Vi kan ikke flykte for alltid.
For en gangs skyld…
…skal vi leve som mennesker.
ALLE KARAKTERER, STEDER, ORGANISASJONER, UTTRYKK, HENDELSER OG EPISODER
OMTALT ELLER BESKREVET I DENNE SERIEN, ER FIKTIVE.
ENHVER LIKHET MED VIRKELIGHETEN ER REN TILFELDIGHET.
Tekst: Silvia Alstad