1920, CINCI ANI MAI TÂRZIU
DIVIZIA A 19-A A ARMATEI JAPONEZE GARNIZOANA HOERYŎNG
Ce naiba?
Cine e?
Spune-ți numele și gradul!
Sugiyama?
Unde e maiorul Minami?
Așadar, spune-mi!
Ce s-a întâmplat cu restul plutonului?
Cum de ești singurul care s-a întors?
Ieri, misiunea de recunoaștere
ne-a dus până la Pasul Barbarilor.
Apoi…
am dat de ei.
De cine ați dat?
De niște demoni.
Ce-i asta?
Cine ești?
Blochezi
calea armatei imperiale japoneze.
Dacă vrei să trăiești, dă-te la o parte!
Pasul Barbarilor
e calea care duce de la Hoeryŏng la Myeongjeong.
Asta înseamnă
că, dacă mai faceți un pas înainte,
ne veți invada teritoriul.
O singură mișcare să faceți…
și vă fac una cu pământul!
Ce zice?
Și-a pierdut mințile odată cu țara.
- E nebun? - Să-l ucidem, domnule?
Continuați!
Înainte, marș!
Domnule!
Vă spun încă o dată!
Încărcați armele!
Dacă mai faceți un pas înainte,
ne veți invada teritoriul.
Dacă mai faceți…
Mai dă-o-n mă-sa!
Ucideți-i pe toți!
- Omorâți-i! - La atac!
Așadar,
spui că ați ripostat
abia după ce v-au decimat?
Nu, să trăiți! N-a fost așa!
Am luptat ca soldați mândri ai armatei japoneze.
Foc!
Foc de ripostă!
Dar,
după cum v-am spus…
erau demoni, nu oameni.
Cel pe nume Choi Choong-soo…
a fost capul unei miliții în Joseon.
În ciuda bătrâneții, încă se poate lăuda că trage perfect cu arcul.
Iar cu sabia pe care o mânuia…
putea să despice munții și să oprească râurile să curgă.
Ajutor!
Doar în astfel de clipe îmi mulțumești, moșule.
Kang San-gun
e un vânător din muntele Seorak,
ultimul membru al Brigăzii Vânătorilor de Tigri din Joseon.
Era atât de priceput la vânat tigri,
încât a fost numit „Regele munților”.
Ați fost învinși de un general coreean cu o sabie și un arc
și un vânător de tigri?
Îți bați joc de mine?
Ce n-aș da să fie doar o glumă!
Așa, membrii plutonului meu ar fi încă în viață.
Am salvat mulți oameni azi…
Mâinile sus!
Stați! Chotto mate, bine?
Nu suport să văd sânge și mațe.
Așa că o să închid ochii.
Gata. Choraeng-yi!
Unde e?
Cine e acolo?
Toți membrii grupei mele au fost uciși de Choraeng-yi.
Choraeng-yi a fost clovn într-o trupă de circ.
Se mișca atât de agil, încât era aproape imposibil să-l împuști.
E pur și simplu un tigru zburător!
S-a terminat.
Nu mă minți, idiotule! Încă aud țipete.
Frate…
Nu da vina pe mine pentru asta!
A sosit Geumsu.
Apoi a sosit Geumsu!
O adevărată fiară!
Despre el nu știu nimic.
Știu doar…
că e imposibil să-l ucizi.
Deci, i-ai implorat să-ți cruțe viața.
Așa ai supraviețuit.
Așa e?
Nu am nevoie de soldați care-și imploră dușmanii.
Ia-ți viața!
Îmi pare rău! Îmi pare rău, dle!
O vorbă să n-aud!
Păstrează-ți onoarea de soldat!
Știu cine e șeful bandei!
Chipul șefului lor…
l-am văzut cu ochii mei!
Cum arăta?
Spune-mi cum arată șeful lor!
Omul…
Omul acela…
Ești singurul rămas.
Vrei să ai aceeași soartă?
Nu.
Renunță la tot ce ai…
și te las să trăiești.
Leapădă-te de conștiința, credințele și țara ta și te voi lăsa să trăiești.
Măcar ți-e mai bine decât nouă.
Încă ai la ce renunța.
Chipul…
acelui bărbat…
În curând, îl veți vedea cu ochii dv.
Suntem atacați!
Aduceți-mi o armă!
Lașule!
Am vrut să trăiesc, chiar și ca laș. Vă rog…
Nu trageți!
Nu-i putem opri!
Bună seara!
Te-am salutat, mojicule!
Sunteți insurgenți?
Nu.
Suntem bandiți.
STRIGĂTUL BANDIȚILOR
GYEONGSEONG, AUGUST 1920
Te-am rugat să ne întâlnim aici, chiar dacă par nemanierat,
pentru că…
trebuie să-ți spun ceva.
Sigur.
Ce e?
Îmi faci…
onoarea să te măriți cu mine?
De ce ți-a luat atâta timp să întrebi?
Aștept de mult.
Poftim?
Da.
Mă voi mărita cu tine.
Vorbești serios?
Te vei căsători cu mine?
Te voi iubi…
tot restul vieții mele.
Hee-shin…
Și eu.
Te voi iubi doar pe tine.
Hai, mai cu vlagă!
Sunt niște arme excelente.
Da. Ai auzit?
Ce să aud?
O armată a insurgenților a câștigat din nou.
Se pare că i-au zdrobit pe japonezi de data asta.
Zău? Asta e o veste bună.
Au câștigat bătălie după bătălie. În ritmul ăsta, obținem independența.
Chiar sunt surprins.
Poate, dar coreenii din Gando își pot trage puțin sufletul.
Ai dreptate.
Pe nesimțite, am devenit patriot.
Ia uite ce face ăla iar!
Deja a devenit dependent. Ce hoț nenorocit!
De cât timp face asta?
Cum adică? Așa face din prima zi.
Le fură și le vinde pe șest.
Îți vine să crezi cât de disperat e după bani?
Ticăloșii ca el sunt cei care își vând țara!
Ce trădător nemernic!
Râzi?
Nu râde! Ar trebui să vorbești cu el.
„Dacă o ții așa, o să-ți rup încheietu…”
Fir-ar!
- Ești bine? - Da.
Cred că…
am tras prea mult cu arma. N-am nimic.
Sigur ești bine?
Da, sunt bine.
Oricum, Yoon,
aș vrea ca independența…
să se întâmple mai repede.
Pot să suport totul aici…
dar mâncarea e de rahat.
Nu-mi place. Mi-e dor de casă.
Ce ți se pare cel mai rău?
Spun doar că ar fi frumos să obținem independența.
Dacă nu, asta e.
Ce tot spui acolo?
Crezi că e așa de ușor?
Nu se va întâmpla în următorii zece ani.
Acum două zile, spiritul mi-a spus tot.
Nu cred prostiile astea.
Arăți mai degrabă a general decât a șaman și dai greș mereu.
- Spiritul tău mi-a zis că o să mă însor. - Păi n-ai făcut ritualul!
- Ți-am oferit un preț bun, zgârcitule! - Ar trebui să-ți…
Faci și ritualuri?
Ești talentat.
Yoon, nemernicul ăsta e nebun.
Adună tot timpul sătenii și zice: „Voi izgoni spiritele rele din voi!”
Ce costă? Zece woni ritualul? Așa e?
Ar face 20 de woni. Le-am cerut jumătate de preț.
Trei zile m-am chinuit să cad la învoială cu spiritul.
Douăzeci de woni?
- Încetați! - Haideți, băieți!
Mi-ai cerut 30 pentru ritualul tatei!
Și încă 30 pentru mama!
Mi-ai luat 60 de woni!
Vino aici, nenorocitule! O să-ți smulg limba aia spurcată…
Uneori, când mă uit la ei…
mă sperie mai mult decât japonezii.
Cum se văd, se bat. De fiecare dată.
Dacă nu erau nebuni, se înrolau în armatele insurgenților.
Lasă-i în pace! Știi că se vor potoli.
Da, apoi o iau de la capăt și iar rămânem fără alifie. Bani aruncați…
Ar trebui să intervii și… De fapt, las-o baltă!
Dle Choong-soo!
Iar se ceartă! Domnule…
Unde s-a dus? Nu l-am mai văzut de mult.
Iar se ascunde pe undeva.
Nu vă mai bateți, golanilor!
Iar ai venit aici?
De ce ai venit? Urcușul e greu.
Întocmai. Mi-am făcut griji pentru tine.
De aici se vede Joseonul.
De asta i se zice „Pasul Barbarilor”.
Știi, pe vremuri,
barbarii stăteau chiar aici
și priveau Joseonul,
hrănindu-și ambițiile de a invada.
Acum situația s-a inversat.
E un loc al tristeții pentru cei care au trebuit să plece.
Ți-e dor de casă, nu?
Din tot sufletul.
Mi-e dor de orice colțișor din orașul meu natal.
Aș fi privit și atins încă o dată…
tot ce mi-era drag,
dacă aș fi știut…
că voi lipsi atât de mult.
Iar te gândești la doamna aia?
E ciudat că mi-o amintesc când vin aici.
Ea a fost mereu prima în toate.
Da?
Ce vrei să spui?
A fost prima dintre nobili…
care m-a întrebat cum mă cheamă și mi-a zâmbit.
Și a fost…
prima oară
când m-am simțit fericit doar uitându-mă la cineva.
Dar sunt sigur că m-a uitat.
Așadar,
și pe tine te doare sufletul?
Regret puțin.
Dacă aș fi știut că-mi va lipsi atât…
aș fi stat mai mult cu ea.
Noi doi împărtășim același regret.
- Ăsta e locul? - Da.
Să intrăm!
Hee-shin…
Ce te aduce aici?
Nu știam că ai planuri azi.
Am o întâlnire urgentă legată de călătoria mea de afaceri.
Înțeleg.
El e locotenentul Han Tae-ju. E subordonatul meu…
Adică…
e prietenul meu. Recent, ni s-a dat aceeași misiune.
Bună ziua!
Am auzit multe despre dv. Felicitări pentru logodnă!
Mulțumesc.
Te superi…
dacă iau loc puțin?
Nici vorbă! Te rog.
Prietene…
du-te și rezervă-ne o masă!
Sigur că da.
Distracție plăcută!
Ia loc!
Pleci în călătorie?
Nu mi-ai spus asta.
A fost programată în ultimul moment, așa că n-am avut timp să-ți spun.
Mă duc la Myeongjeong ca să particip
la ceremonia de inaugurare a lucrărilor la calea ferată Cheondo.
Voi reprezenta Oficiul Feroviar.
Myeongjeong…
E un loc periculos.
E ocupat de insurgenți.
Ai grijă!
Roagă-l pe guvernator să-ți ofere escortă.
Da. Așa voi face, dle maior.
Mulțumesc pentru grijă!
Nu-mi mulțumi!
Îmi fac griji pentru viitoarea mea soție.
Hee-shin…
Îmi pare rău, dar întâlnirea ta de azi…
ar putea avea loc altundeva?
Cum adică?
Aici vor sosi insurgenți.
Poftim?
Patronul unui atelier de croitorie, Jang Seok,
se va întâlni azi cu un luptător pentru independență.
De asta am venit aici cu oamenii mei.
Da?
Da. Te rog, pleacă imediat!
Noi doi ne slujim țara ca patrioți,
dar meseria mea e mai dură decât a ta.
Nu vreau să fii martoră la ce va urma.
Da.
Înțeleg ce vrei să spui.
Atunci, plec.
Ai grijă de tine, dle maior!
Te iubesc.
Hee-shin…
Și eu te iubesc.
Prindeți-l!
Hei!
Nenorocitule!
Ce tupeu ai, jigodie!
Ridică-te!
Coreean nenorocit!
Nu te uita!
Pleacă!
Ținem legătura!
Cineva a trădat.
Știau tot.
Locul, ora,
identitatea camaradului Jang.
E foarte probabil că cineva a trădat.
Vă rog, aveți grijă, dle!
Fiți foarte prudent
când vorbiți cu lumea!
Banii destinați Armatei Nordului…
erau la camaradul Jang Seok, nu?
Urma să-i primești azi și să-i duci Armatei Nordului.
Da.
E rău.
Cum strângem 100.000 de woni în 14 zile?
Ar fi…
o cale.
Care anume?
La 30 august,
Banca Joseon va trimite 200.000 de woni oficiului Myeongjeong pentru calea ferată.
Putem să furăm banii
și să-i dăm Armatei Nordului.
Sugerezi să atacăm un camion blindat?
E prea periculos.
Dacă unul dintre noi e prins, întreaga noastră organizație ar putea…
Nu vă faceți griji!
Voi lucra singură.
Fără alți membri.
E imposibil, camaradă Nam.
Nu!
Hai să găsim altă cale!
Nu pun în pericol pe nimeni pentru o operațiune atât de nesăbuită.
- Domnule… - Camaradă Nam!
Și-așa mă simt destul de umilit.
Mă chinuie că a trebuit să te cuplez cu Gwang-il.
De rușine și durere…
nici nu pot da ochii cu tine.
Anulăm operațiunea.
O pușcă.
Două sute de gloanțe.
O grenadă.
Cinci cartofi.
Șase găleți de mei.
O pereche de încălțări de paie.
Asta e…
tot ce au primit camarazii care luptă în Gando.
Și toate astea ar trebui să le ajungă șase zile!
Spuneți că nu vreți
să puneți în pericol vreun membru?
Trebuie să facem ceva!
Dle, trebuie să ne riscăm viețile
ca cei care luptă în Gando
să mai ia masa o dată…
să elimine încă un dușman…
și să trăiască…
încă o zi.
Atunci…
o s-o facem.
Te poți întâlni direct cu Armata Nordului.
- Dar jaful trebuie să-l comită altcineva. - Nu.
Nu știm cine l-a trădat pe camaradul Jang Seok.
- Planul se poate afla… - Nu vorbesc despre unul de-ai noștri.
E o misiune periculoasă, așadar…
avem nevoie de cineva periculos.
Ce vreți să spuneți?
Știu pe cineva.
Cineva care ar face orice,
ar ucide pe oricine
pentru bani.
Poftă bună!
Domnilor, v-am rugat să ne întâlnim
pentru că nu vă pot îndeplini ambele cereri.
Acum că sunteți amândoi aici,
aș vrea să vă fac o ofertă.
Dle Park Chun-ho…
Mi-ați cerut să-l ucid pe dl Kawaguchi, corect?
Chiar trebuie să spui asta, Eon-nyeoni?
Dle Kawaguchi, mi-ați cerut să-l ucid pe dl Park, corect?
Așa e.
Se zice că soarta hotărăște viața și moartea.
Viața unui om e în mâinile zeilor,
iar durata vieții nu poate fi stabilită de voința omului.
Așadar, am de gând…
să las zeii să decidă.
Vom începe licitația…
de la 100 de woni.
Adică vei îndeplini cererea celui care plătește mai mult?
Da.
Licitați!
Cine dă mai mult câștigă.
De-asta prietenii sunt mai periculoși decât străinii.
Cum poate fi decizia zeilor?
E decizia zeilor.
Pentru mine,
banii sunt zei.
La naiba!
Las-o baltă!
Am plecat.
O sută zece woni.
Dl Kawaguchi oferă 110 woni.
Licitați!
Mă rog…
Bine, fie!
O sută douăzeci.
Redeschidem licitația la 120 de woni. Faceți oferta!
O sută treizeci de woni.
Avem 130.
- O sută patruzeci! - Ați auzit?
O sută cincizeci!
- O sută cincizeci! - O sută…
cincizeci și cinci.
- O sută cincizeci și cinci! - O sută șaizeci!
Dl Kawaguchi oferă 160 de woni.
- Ce ziceți? - O sută șaptezeci.
Gata! Nu mai am bani.
Dl Park Chun-ho oferă 170 de woni.
Licitați!
O sută…
Și?
Nu!
Două sute de woni!
Ești un om mort!
Ticălos nebun! Chiar atât de mult îți dorești să mor?
Dle Park Chun-ho…
liniștește-te și ia loc!
Nu s-a terminat încă.
Dl Park Chun-ho a oferit 170 de woni,
iar dl Kawaguchi a oferit 200 de woni.
Prin urmare,
corect ar fi să îndeplinesc cererea dlui Kawaguchi.
Dar…
sunt prietenă de mult timp cu dl Park Chun-ho.
Nu pot trăda un prieten pentru doar 30 de woni.
Îmi pare rău.
Ce ai spus?
Se pare…
că am câștigat. Se vede pe fața lui.
Nu-i așa?
Da.
Ai câștigat, prietene.
Zeii au decis.
Serios?
Ești un om mort, ticălosule!
Asta primesc japonezii care vin să facă afaceri!
Cum îndrăznești, coreeancă jegoasă? Crezi că poți scăpa basma curată?
Sunt o femeie născută în Joseon.
Întotdeauna…
scap basma curată.
Dle Kawaguchi,
du-te acasă…
și du-te-n mă-ta!
La naiba!
Scoateți armele!
Da, șefu'.
Oamenii lui Kawaguchi vor veni în curând.
E o ușă în spate.
Puteți scăpa pe acolo.
Dacă mai vreți mort pe cineva, să-mi spuneți.
Și banii?
Lăsați-i pe masă!
Îi iau mai târziu.
Foc!
Ea e! Prindeți-o!
Uite-o!
Ucideți-o!
Mori!
E doar o fată. Prindeți-o!
Omorâți-o!
Nu mișca!
Partea ta. 17 woni.
Și programul de mâine.
Cel care ți-a ucis părinții…
am auzit că e în Gando.
Vrei să aflu
unde se află în Gando?
E în regulă. Nu trebuie să vă deranjați.
Ce răspuns mai e și ăsta?
N-ai devenit asasină ca să-l omori
pe ucigașul părinților tăi?
Luptându-mă atât pentru viața mea,
m-am răzgândit.
Răzbunare, ranchiună, toate astea…
mi-am dat seama că sunt inutile.
Contează doar să am grijă de mine.
Nu mai faceți săpături!
Și nu-l căutați!
Dacă o fi să-l întâlnesc,
o să-l omor atunci.
Noapte bună!
CINEMATOGRAFUL DANSEONGSA, ORA 11:30
Nu ești în stare nici să deschizi ușa!
Oi fi tu aristocrat, dar nu ești bun de nimic!
- Scuze! - Mișcă-te, prostule!
- Bună ziua! - Unde e dl Yoon?
E acolo, cu treabă.
Nu râdeți!
Stai drept!
Depărtează picioarele!
- Așa e bine. - Da, dle.
Frumos! Ce face idiotul ăla?
- Încarcă arma! - E încărcată.
Foc!
Îți bați joc de mine?
Arma e defectă.
Încetează!
N-auzi?
Ai profanat sfântul poligon!
Nu mai zâmbi!
Hei!
Am o marfă incredibilă. Vrei s-o vezi?
Lasă prostiile și cheamă-l pe Yoon!
De ce te porți așa, surioară? O să-mi rănești sentimentele.
Aș putea să-ți rănesc și mutra, așa că du-te și cheamă-l pe Yoon!
Aveți probleme mari. O să muriți de foame!
Ce spuneai?
De ce o să murim de foame?
Deci, consulatul japonez a interzis comerțul cu arme
și, chiar dacă-ți aducem arme, nu le vei putea vinde?
Știi ce s-a întâmplat în Bongo-dong.
Insurgenții au zdrobit trupele japoneze.
Ăsta e motivul.
Dacă ar trimite aici grosul armatei, ar avea probleme cu China.
Și nu pot elimina milițiile pe rând, fiindcă nu știu unde sunt.
Deci, le vor dezarma?
Ce vor face armatele insurgenților?
Au relații în Yeonhaeju.
Noi n-avem relații acolo?
Zona aia e dominată de cehi, deci e greu.
Cică vând ieftin, ca să strângă bani să meargă acasă.
Dacă cumperi un pistol, îți vor da și o pușcă, și un tun.
Ce nebuni!
Și facțiunea Fengtian?
Nu sunt insurgenți, deci le poți vinde arme.
Facțiunea Fengtian…
nu ne va mai cumpăra armele.
Armatele insurgenților s-au mărit și încep să se ferească de coreeni.
Insurgenții înseamnă speranță pentru noi, dar necazuri pentru ei.
Provoacă tensiuni între ei și japonezi.
La naiba! E greu să faci afaceri în Gando zilele astea.
Totuși, trebuie să găsești o cale. Nu putem lăsa oamenii să moară de foame.
Apropo, Yoon,
ce-ar fi să schimbăm
planul nostru de afaceri?
Am aflat o informație grozavă.
Ce informație?
Guvernatorul a anunțat un plan pe zece ani pentru căile ferate din Manciuria.
Iar planul e…
să lege linia Gilhoe cu liniile Gyeongwon și Hamgyeong
și să o finalizeze în zece ani.
Linia Gyeongwon merge de la Gyeongseong la Wonsan.
Linia Hamgyeong, de la Wonsan la Hoeryŏng,
Linia Gilhoe merge de la Hoeryŏng la Jilin. Odată construită,
proviziile militare japoneze și soldații
vor călători din Gyeongseong la Jilin via Myeongjeong.
Nu va mai fi de ajuns să blochezi Pasul Barbarilor.
Gândește-te!
Cum îi putem opri dacă transportă trupele cu trenul?
Nu putem, chiar dacă ne ajută chinezii.
Dacă linia Gando e construită,
va transporta o uriașă armată japoneză și nu-i vom putea opri singuri.
De ce zici că informația asta e grozavă?
Sigur că e grozavă pentru noi.
Poți construi o cale ferată gratis?
Ai nevoie de bani.
Totul se face cu bani.
Ți-am spus când ai venit aici.
Banii japonezi, pământ chinezesc și oameni din Joseon. Cine va stăpâni aici?
Deci?
Unde bați?
Banii japonezi încearcă să stăpânească acest pământ chinezesc.
N-ar fi corect să ne implicăm și noi?
Hai să…
Yoon!
Hai să le luăm banii!
Un director de la Oficiul Feroviar va sosi la Myeongjeong
ca să participe la ceremonia de inaugurare a căii ferate Cheondo.
Dv. sunteți clientul, nu?
Dar ceremonia pare un pretext. Scopul real al vizitei trebuie să fie…
- Inspectarea locului liniei Gando? - Exact!
Dar important e că vor trimite banii
de la filiala din Hoeryŏng a Băncii Joseon la oficiul Myeongjeong
chiar când sosește directorul.
Vor trimite bani
pentru construcția liniei Gando.
Vreau să-mi aduceți…
acei bani.
Asta e cererea mea.
Vreți să fur banii pentru construcția căilor ferate?
Cât?
Două sute de mii.
Două sute de mii?
Două sute?
Da. Două sute de mii.
Ce e? Te-a luat cu palpitații?
Continuați, vă rog!
Am dat o mită mare la oficiul Myeongjeong pentru informația asta,
deci e de încredere.
Și îți spun, în caz că…
Ați face bine să nu aveți motive ascunse.
„Numita Eon-nyeoni din valea Namsan
a fugit cu 200.000 de woni furați de la Biroul Guvernatorului.”
„Lee Yoon din Taepyeong-dong
va fura 200.000 de woni de la Biroul Guvernatorului.”
Ca să nu apară zvonuri, zi-le băieților să-și țină gura.
Nu vă faceți griji!
Am o meserie periculoasă,
dar nu-mi asum riscuri inutile.
Aveți încredere!
Ai încredere în băieții mei! Știu să țină un secret.
Bine, fie.
Doar de data asta.
Vă cred.
Mulțumesc.
Sunt flatat și onorat.
Am o întrebare.
Se poate?
Spuneți!
Directorul ăla se ocupă de calea ferată Gando?
Da, probabil.
Și va participa
la ceremonia de inaugurare?
De ce?
Ai de gând să-l ucizi?
În cazul în care cineva ne stă în cale
și planul dă greș,
ce veți face?
Nu e limpede?
O să-l omor. Încearcă să ne ia pământul.
O să-l omor.
Încearcă să ne ia banii.
Cu asta mă ocup. Sunt plătită să omor astfel de oameni.
Cu asta mă ocup. Omor astfel de oameni
ca să apăr satul.
Sper…
să nu vă răzgândiți.
Îl voi ucide în fața tuturor.
Cât mai brutal.
Astfel, lumea va afla
ce pățești dacă râvnești la Gando.
Nu e cam mult?
E necesar.
Nu putem fugi la nesfârșit.
Măcar o dată în viață…
ar trebui să trăim ca oamenii.
PERSOANELE, LOCURILE, ORGANIZAȚIILE, DENUMIRILE ȘI EVENIMENTELE
MENȚIONATE SAU DESCRISE SUNT FICTIVE.
ORICE ASEMĂNARE CU REALITATEA E PUR ÎNTÂMPLĂTOARE.
Subtitrarea: Brândușa Popa