FEM ÅR SENARE 1920
JAPANSKA ARMÉNS 19:E DIVISION HOERYŎNGGARNISONENS LÄGER
Vad tusan?
Vem där?
Uppge namn och rang!
Sugiyama?
Var är major Minami?
Berätta nu.
Vad hände med resten av truppen?
Hur kan du återvända ensam?
I går
var vi på spaning vid Orangkaepasset.
Då…
…stötte vi på dem.
Vilka då?
Demonerna.
Vad är det? Vem är du?
Du hindrar det japanska imperiets armé.
Flytta på dig om du vill leva!
Barbarpasset är vägen som leder från Hoeryŏng till Myeongjeong!
Vilket innebär
att ett enda steg till
betyder att ni invaderar vårt land!
Om ni rör på er
ska jag krossa er!
-Vad säger han? -Han blev knäpp när hans land föll.
-Är han galen? -Ska vi döda honom?
-Marschera på. -Framåt marsch!
Gruppledare!
Jag säger det igen!
Ladda!
Om ni tar ett enda steg till,
invaderar ni vårt land!
Om ni så mycket som…
Äh, vad fan.
Döda allihop!
-Döda dem! -Framåt!
Så det du säger är att ni inte kämpade emot förrän ni blev utplånade?
Nej! Så var det inte! Vi kämpade stolt för den japanska armén.
Eld!
Besvara elden!
Men, som jag precis sa…
…så var de demoner.
Mannen, Choi Choong-soo…
…ledde en frihetsarmé i Joseon förut.
Trots sin ålder har han fortfarande perfekt sikte med pilbågen.
Och svärdet han drog var…
…starkt nog att klyva berg och stoppa floder.
Hjälp!
Det är bara såna här gånger du tackar mig.
Kang San-gun
är en jägare från Seorakberget.
Han är den enda som finns kvar av Joseons tigerjägare.
Hans förmåga att jaga tigrar var så mästerlig
att han kallades Bergens konung!
Ni besegrades av en Joseon-general med svärd och båge,
och en tigerjägare?
Skojar du med mig?
Jag önskar att jag skojade.
Då skulle min trupp fortfarande vara vid liv.
Jag räddade massor av män idag.
Upp med händerna!
Vänta. Chotto matte, okej?
Jag gillar inte blod och sånt, okej? Så jag ska blunda.
Jag blundar, Choraeng-yi!
Var är han?
Vem där?
Hela min trupp blev mördad av Choraeng-yi.
Som namnet säger var han clown i en Namsadangpae-grupp.
Han rörde sig så smidigt att det var omöjligt att skjuta honom.
En flygande tiger, det är vad han är!
Det är över.
Ljug inte för mig. Jag hör fortfarande skriken.
Hör du.
Skyll inte på mig.
Geumsu är här.
Sedan har vi Geumsu!
En man värre än ett odjur!
Jag vet ingenting om honom.
Förutom att det inte går att döda honom.
Så du bad för ditt liv.
Det var så du överlevde.
Har jag fel?
Har jag!?!
Jag behöver ingen soldat som ber för sitt liv.
Ta ditt liv.
Förlåt! Jag är verkligen ledsen!
Jag behöver inte höra det här!
Behåll din heder som soldat.
Jag vet vem deras ledare är.
Ledarens ansikte… Jag såg det med mina egna ögon.
Hur såg han ut?
Berätta hur deras ledare ser ut!
Han…
Den mannen…
Du är den enda kvar.
Vill du sluta som dem?
Nej!
Ge upp allt du äger, då, så låter jag dig leva.
Ge upp ditt samvete, din tro och ditt land. Då får du leva.
Du har det i alla fall bättre än vi.
Du har fortfarande något att ge upp.
Hans min…
Du får snart se själv.
Din ynkrygg!
Jag ville leva, om än som ynkrygg. Snälla…
Konbanwa! Trevligt att träffas.
Jag hälsade, din oförskämde buse.
Är ni frihetskämpar?
Är ni frihetskämpar?!
Nej.
Vi är banditer.
GYEONGSEONG, AUGUSTI 1920
Jag ville träffa er här ute trots att det kan verka ohövligt,
eftersom jag har något att berätta för er.
Visst. Vad är det?
Vill ni…
…göra mig äran att bli min hustru?
Varför dröjde det så länge? Jag har väntat i en evighet.
Va?
Ja. Jag vill gifta mig med er, Gwang-il.
Vänta, menar ni verkligen det?
Vill ni gifta er med mig?
Jag ska älska er…
…i resten av mitt liv.
Hee-shin.
Jag också.
Jag ska bara älska er, Gwang-il.
Ta i lite!
Fina gevär. Subarashii.
Just det, hörde du?
Hörde vad då?
Att frihetsarmén vann igen?
De verkar ha slagit ner den japanska armén ordentligt den här gången.
Jaså? Det var goda nyheter.
Det går bra för dem nu. Vi kanske kan bli självständiga.
Jag är faktiskt förvånad.
Det vet jag inte, men de Joseonfödda i norra Gando kan andas ut.
Du har rätt.
Jag blev patriot utan att märka det.
Skitstöveln är igång igen.
Det har blivit ett beroende. Kolla på den där tjuven.
Hur länge har han gjort så?
Vad menar du? Han har alltid varit sån.
Han stjäl och säljer dem bakom ryggen på oss.
Ser du hur fast han är i pengarna?
Skitstövlar som han är såna som säljer ut sitt land.
Han är en jävla förrädare.
Skrattar du?
Skratta inte bara. Du borde prata med honom om det.
"Om du fortsätter så här, bryter jag…"
Helvete!
-Mår du bra? -Ja.
Jag överansträngde mig nog med pistolen tidigare. Jag mår bra.
-Är det säkert? -Ja, jag mår bra.
Hur som helst, Yoon,
om vi ska bli självständiga hoppas jag att det sker snart.
Jag står ut med allting här, men…
…maten är usel. Den passar inte mig, jag får hemlängtan.
Vad är det sämsta här?
Jag säger bara att självständighet vore trevligt.
Om inte så duger det.
Vad är det för självständighetstrams? Trodde du att det var så enkelt?
Det kommer inte att hända de närmsta tio åren.
Shamanen berättade allt för mig nyligen.
Jag tror inte på det där.
Hon ser mer ut som en general än en shaman och har aldrig rätt.
Din shaman sa att jag ska gifta mig.
Du utförde ju inte ritualen. Och du fick ett bra pris, din snåljåp…
Jag borde…
Utför du ritualer?
Du är begåvad.
Yoon, den här idioten är galen.
Han samlar ihop byborna och säger: "En ritual fördriver den onda anden."
Vad kostade det? Tio won per session, va?
Det ska vara 20 won, men jag tog bara halva priset.
Jag gjorde mitt bästa och förhandlade med anden i tre dagar.
Tjugo won?
-Lägg av! -Kom igen, hör ni!
Trettio won för min fars återfödelseritual.
Och 30 till för min mors!
Du tog 60 won av mig.
Kom hit, din jävel. Jag ska slita ut din ogudaktiga tunga…
Ibland när jag betraktar dem,
skrämmer de mig mer än japanerna.
De slåss så fort de ser varandra. Varenda gång.
De skulle ha gått med i en frihetsarmé om de varit friska.
Låt dem vara. De lugnar ner sig.
Och sedan börjar de om igen. Och så använder de all salva. Vilket slöseri.
Du borde kliva in och… Glöm det, för tusan!
Herr Choong-soo! De bråkar igen.
Var är han? Jag har inte sett gubben på ett tag.
Tusan, han måste ha gömt sig igen.
Sluta bråka, era arslen!
Är du här igen?
Varför kom du upp hit? Det är en svår klättring.
Det är en svår klättring, så jag blev orolig.
Man ser Joseon så bra härifrån.
Det är därför det kallas Barbarpasset.
Förr i tiden
stod barbarerna precis där,
tittade ner på Joseon och gjorde upp invasionsplaner.
Men nu är det omvänt.
Nu är det en sorgens plats för de som lämnat sina hem.
Du saknar det, inte sant?
Mitt hjärta blöder.
Jag saknar varenda liten vrå av min hemstad.
Jag skulle ha sett och känt på alla viktiga saker
en sista gång om jag hade vetat att jag skulle vara borta så länge.
Tänker du på henne igen?
Jag gör alltid det när jag är här uppe.
Hon var min första i allt.
Säger du det?
I vad?
Hon var den första av herrskapet
som ville veta mitt namn, inte min herres.
Och hon var…
…den första som gjorde mig lycklig bara av att se på henne.
Men hon minns mig säkert inte.
Så,
blöder ditt hjärta också?
Jag känner ånger.
Hade jag vetat hur jag skulle sakna henne…
…skulle jag ha sett henne mer.
Den sortens ånger. Precis som din.
-Är det här? -Ja.
Vi går in.
Hee-shin.
Vad gör du här borta? Jag visste inte att du hade planer idag.
Ett brådskande möte angående min affärsresa.
Jag förstår.
Det här är förstelöjtnant Han Tae-ju, min underordnade…
Min vän, menar jag. Vi blev posterade tillsammans nyligen.
God dag.
Jag har hört mycket om er. Gratulerar till förlovningen.
Tack.
Går det för sig att jag sitter med dig en stund?
Absolut. Varsågod.
Min vän.
Gå och ta ett bord åt oss.
Självklart.
Jag hoppas att ni har roligt.
Slå dig ner.
Ska du åka på affärsresa?
Det nämnde du inte.
Det bestämdes i sista minuten, så jag hann inte berätta det.
Jag åker till Myeongjeong för att närvara vid första spadtaget
för Cheondojärnvägen den 30:e,
som representant för Järnvägsbyrån.
Myongjeong… Det är ett farligt ställe.
Du förstår, det ockuperas av rebeller.
Var försiktig. Be generalguvernören om att få vakter som eskort.
Ja, det ska jag göra, major.
Tack för omtanken.
Tacka inte mig.
Jag oroar mig för min framtida fru. Du behöver inte säga så.
Hee-shin…
Förlåt, men ditt möte i dag…
…kan du ha det någon annanstans?
Vad menar du?
Det kommer frihetskämpar hit.
Va?
En man, Jang Seok, har ett skrädderi i kvarter 1.
Vi har hört att han ska träffa en frihetskämpe här i dag.
Det är därför jag är här med mina män.
Menar du det?
Ja. Så gå härifrån genast, är du snäll.
Du och jag tjänar vårt land som patrioter,
men mitt jobb är lite tuffare än ditt.
Jag vill inte att du ska se det.
Jag förstår vad du försöker säga.
Då ska jag gå. Ta hand om dig.
Jag älskar dig.
Hee-shin.
Jag älskar dig också.
Ta honom!
Hallå!
Din jävel!
Du är allt bra fräck, skitstövel!
Upp med dig!
Joseonkräk!
Titta inte.
Titta inte. Gå bara.
Jag hör av mig.
Det var nog en läcka.
De visste allt. Tid, plats, till och med kamrat Jangs identitet.
Det är sannolikt att läckan kom inifrån.
Var försiktig.
Var extra vaksam vid kontakt med andra.
Pengarna som vi ska skicka till den norra armén…
Kamrat Jang Seok hade väl dem?
Du skulle få dem i dag och leverera dem till norra armén.
Ja.
Det här är illa.
Hur ska vi få ihop 100 000 won på två veckor?
Det finns…
…ett sätt.
Vad?
Den 30 augusti kommer bankens Hoeryŏngkontor att skicka 200 000 won
till Myeonjeongkontoret i Gando, för järnvägen.
Vi kan stjäla de pengarna och ge dem till norra armén.
Föreslår du att vi rånar en bepansrad lastbil?
Det är för riskabelt.
Om någon av oss blir tillfångatagen kan hela organisationen…
Oroa dig inte för det.
Jag gör det ensam, utan hjälp från andra medlemmar.
Hur ska det gå till?
Nej!
Vi hittar ett annat sätt.
Jag riskerar inte en medlems liv med en vårdslös aktion.
-Herrn… -Kamrat Nam!
Sluta att förödmjuka mig.
Det plågar mig att jag parade ihop dig med Gwang-il.
Jag lider och skäms så mycket att jag inte kan möta din blick.
-Operationen är inställd. -Ett gevär. Tvåhundra kulor.
En granat.
Fem potatisar. Sex hinkar hirs.
Ett par halmskor.
Det är…
…till våra kamrater som kämpar i Gando.
Det ska räcka i sex dagar.
Säger du att du inte vill riskera en medlems liv?
Vi måste göra något.
Vi måste riskera våra liv
så att våra kamrater i Gando får en måltid till…
…och kan besegra en fiende till…
…och leva…
…en dag till.
Då så. Då gör vi det här.
Du kan träffa den norra armén själv.
-Men låt någon annan råna lastbilen. -Nej.
Vi vet inte ens vem som förrådde kamrat Jang Seok.
Planen kan läcka…
Jag menar någon utifrån, ingen av våra egna.
Det är en farlig uppgift som bör utföras av någon farligare.
-Vem pratar du om? -Det finns en person.
En person som gör vad som helst och dödar vem som helst för pengar.
Smaklig måltid.
Jag ville träffa er så här, mina herrar,
eftersom jag inte kan utföra båda era uppdrag.
Nu när jag har er båda här,
har jag ett erbjudande.
Herr Park Chun-ho.
Ni bad mig döda herr Kawaguchi, inte sant?
Måste du verkligen säga det, Eon-nyeoni?
Herr Kawaguchi. Ni bad mig döda herr Park, korrekt?
Det stämmer.
Det sägs att ödet avgör liv och död.
En människas öde ligger i himlens händer,
och ens livslängd kan inte avgöras av människors vilja.
Så jag tänker låta himlen avgöra den här gången.
Öppningsbudet är 100 won.
Menar du att du utför uppdraget åt den som betalar mest?
Ja.
Lägg ert bud. Den som bjuder högst vinner.
Det är därför det sägs att vänner är farligare än främlingar.
-På vilket sätt avgör himlen? -Det är himlens beslut.
För mig är pengar himlen.
Jäklar. Glöm det!
Jag går.
110 won.
Herr Kawaguchi bjuder 110 won.
Lägg ert bud.
Visst. Vi gör det här.
120 won.
Vi återupptar budgivningen på 120 won. Lägg ert bud.
130 won.
-140 won. -140 won!
150 won.
150 won!
Etthundra…
…femtiofem.
-Etthundrafemtiofem won! -160 won!
Herr Kawaguchi har bjudit 160 won.
-Vad säger ni om det? -170 won. Nu är mina pengar slut.
Herr Park Chun-ho har bjudit 170 won.
Lägg ert bud.
Etthundra…
Och?
Nej. 200 won!
Du är dödens!
Din galna jävel. Vill du så gärna se mig död?
Herr Park Chun-ho.
Lugna ner er och sitt ner.
Det är inte över än.
Herr Park Chun-ho har bjudit 170 won,
och herr Kawaguchi har bjudit 200 won.
Då så…
Då är det inte mer än rätt att jag utför herr Kawaguchis uppdrag.
Men…
…herr Park Chun-ho har varit min vän länge.
Jag kan inte förråda en vän för ynka 30 won.
Jag beklagar.
Vad sa du till honom? Det ser ut som…
…att jag vann, att döma av hans min.
Har jag rätt?
Ja. Ni vann, min vän.
-Himlen har avgjort. -Verkligen?
Nu är du dödens.
Så går det för japaner som korsar Cheonggyecheon för affärer!
Hur vågar du, din Joseonhagga? Tror du att du kommer undan med det här?
Jag är en kvinna född i Joseon.
Jag gör ingenting som jag inte kan komma undan med.
Så, herr Kawaguchi,
gå hem…
…och dra åt helvete.
Fan också!
Dra era vapen!
Ja, chefen.
Kawaguchis män stormar in när som helst nu.
Det finns en bakdörr, ni kan fly genom den.
Om det är någon annan ni vill se död, ring mig.
Pengarna då?
Lägg dem på bordet. Jag tar dem sedan.
Okej.
Eld!
Det är hon! Ta henne!
Där är hon!
Tappa inte bort henne!
Dö!
Hon är bara en flicka! Ta henne!
Döda henne!
Din andel. Sjutton won.
Och schemat för i morgon.
Han som dödade dina föräldrar.
Jag hörde att han är i Gando.
Ska jag ta reda på var i Gando han är?
Ingen fara. Bekymra dig inte om det.
Vad är det för svar?
Tog du inte det här yrket för att döda mannen som dödade dina föräldrar?
Att kämpa mig genom livet har förändrat mig.
Hämnd, agg, allt sånt…
Jag insåg att det är meningslöst.
Det enda viktiga är att ta hand om mig själv.
Strunta i det.
Leta inte efter honom.
Om jag någonsin stöter på honom
så dödar jag honom då.
God natt.
DANSEONGSABION, KLOCKAN 11.30.
Du kan inte ens öppna dörren ordentligt.
Du tillhör herrskapet, men du är värdelös!
-Ursäkta, frun. -Ur vägen.
-Hej. -Var är Yoon?
Jag tror att han gör något där uppe.
Skratta inte! Räta på ryggen.
Sära på benen.
-Det här är bra. -Ja.
Snyggt! Vad gör den här idioten?
-Ladda geväret. -Det är laddat.
Skjut.
-Du måste skämta. -Vad är det för fel på den här?
Hör du. Gör det inte. Hallå!
Hur vågar du skända den heliga skjutbanan?
Sluta le!
Hör du!
Jag har otroliga grejer. Vill du se?
Sluta tramsa. Hämta Yoon.
Tänker du verkligen vara så här, syrran? Du sårar mig.
Jag bryr mig inte om dina känslor eller ditt ansikte, så hämta Yoon nu.
Nu är i knipa, eller hur? Ni håller på att svälta ihjäl!
Vad pratar du om?
Varför skulle vi svälta?
Det japanska konsulatet har förbjudit all vapenhandel,
så även om vi ger dig vapen kan du inte sälja dem?
Du vet ju vad som hände i Bongo-dong.
Frihetsarméerna har krossat japanerna.
Jag trodde att det spelade in.
De kan inte skicka hit trupper eftersom det skulle förarga Kina.
Och de kan inte slå ut dem en och en, för de vet inte var de är.
Ska de avväpna dem istället?
Vad ska frihetsarméerna göra åt saken?
-De har kontakter i Yeonhaeju. -Har inte vi kontakter där?
Tjeckerna har ett fast grepp om området.
De säljer billigt för att spara till hemresan.
Köper man en pistol så får man med ett gevär och en kanon.
Galna idioter.
Och Fengtiangänget? De är ingen frihetsarmé, så du får sälja till dem.
Fengtiangänget köper inte våra vapen längre.
Nu när frihetsarmén är större oroar de sig för alla Joseonfödda.
Frihetsarmén ger oss hopp, men den är bara krångel för dem.
Det skapar friktion mellan dem och japanerna.
Helvete. Det är svårt att göra affärer i Gando numera.
Men du måste hitta ett sätt. Vi kan inte låta vårt folk svälta ihjäl.
På tal om det, Yoon,
ska vi inte byta inriktning på vår affärsplan?
Jag har köpt värdefull information.
Vad är det för något?
Generalguvernörens kontor tillkännagav en tioårsplan för järnvägar i Manchuriet.
Planen är
att koppla ihop Gilhoe-, Gyeongwon- och Hamgyeonglinjerna inom tio år.
Gyeongwonlinjen går från Gyeongseong till Wonsan.
Hamgyeong går från Wonsan till Hoeryŏng.
Och Gilhoe går från Hoeryŏng till Jilin. När det är klart,
kommer japanernas förnödenheter och soldater
att färdas från Gyeongseong genom Myeongjeong ända till Jilin.
Då räcker det inte längre att blockera Barbarpasset. Tänk på det.
Hur ska vi stoppa dem om deras trupper färdas med tåg?
Det går inte ens med kinesernas hjälp.
Så om Gandolinjen byggs kommer en enorm japansk armé att åka där,
som vi inte kan stoppa.
Hur är det värdefull information? Inte för oss.
Visst är det värdefullt för oss.
Kan man bygga en järnväg gratis?
Det behövs pengar.
Allt görs med pengar.
Jag sa ju det när du kom hit.
Japanska pengar, kinesisk mark och Joseons folk. Vilka tror du tar över?
Nå?
Vad är din poäng?
Japanska pengar tränger sig på och försöker äta upp kinesisk mark.
Borde inte vi Joseonfödda hjälper till?
Låt oss…
Yoon!
Vi tar alla pengarna.
En chef från Järnvägsbyrån kommer till Myeongjeong
för att närvara vid första spadtaget för Cheondojärnvägen den 30:e.
Visst är du klienten?
Ceremonin verkar som en ursäkt. Den riktiga anledningen måste vara…
-Att inspektera byggplatsen? -Just det!
Men än viktigare är att de skickar pengar
från bankens Hoeryŏngkontor till Myeongjeongkontoret,
i tid för chefens ankomst.
De kommer att skicka pengar. Medel till Gandolinjen.
Du ska ge mig pengarna.
Det är det jag ber om.
Ska jag stjäla pengar? Järnvägsmedel, dessutom?
Hur mycket?
200 000 won.
Tvåhundra tusen?
Tvåhundra?
Ja, 200 000.
Började hjärtat bulta?
Fortsätt.
Jag har betalat dyrt till någon på Myeongjeongkontoret för det här,
så du kan lita på det.
Och för säkerhets skull…
Ha inga baktankar, för din egen skull.
En kvinna, Eon-nyeoni, från Namsandalen
flydde efter att ha stulit 200 000 won av generalguvernören.
Lee Yoon från Taepyeong-dong
ska stjäla 200 000 won av generalguvernören."
Vi vill slippa ryktesspridning, så få dina män att hålla tyst.
Oroa dig inte.
Jag må jobba på den farliga sidan, men jag lever på den säkra.
Litar du inte på mig?
Lita på mina grabbar. De kan behålla hemligheter.
Okej. Bra. Bara den här gången.
Jag litar på dig.
Tack. Jag är smickrad och hedrad.
Låt mig fråga en sak.
Får jag?
Varsågod.
Är den där chefen ansvarig för hela Gandolinjen?
Ja, förmodligen.
Och chefen kommer att delta vid första spadtaget den 30:e?
Hur så?
Ska du skada hen?
Om någon råkar komma i vägen för oss
och det inte går som planerat,
vad gör du då?
Är det inte uppenbart?
Jag dödar dem. De försöker ta vårt land.
Jag dödar dem förstås. De försöker ta våra pengar.
Det är det jag gör. Jag får betalt för att döda sådana människor.
Det är det jag gör. Jag dödar sådana människor
för att skydda den här byn.
Jag hoppas att du inte ändrar dig.
Jag dödar dem inför alla. Så brutalt som möjligt.
Då vet världen vad som händer när de suktar efter Gando.
Måste du gå så långt?
Ja, det måste jag.
Vi kan inte fly för alltid.
För en gångs skull…
…borde vi få leva som människor.
ALLA PERSONER, PLATSER, ORGANISATIONER, BENÄMNINGAR OCH HÄNDELSER
SOM NÄMNS ELLER BESKRIVS ÄR PÅHITTADE
ALLA LIKHETER MED VERKLIGHETEN ÄR OAVSIKTLIGA
Undertexter: Lisbeth Pekkari