Lad!
Sigt!
Fyr!
De samarbejdede med oprørerne i Gando-området.
Der er stadig flere, der samarbejder med oprørerne,
mens de foregiver at samarbejde med vores Kejserrige.
Jeg har hørt fra oberst Fukuda,
at oprørshæren er ude efter pengene til Gando-jernbanen.
Ja.
Har De informeret Joseon-banken i Hoeryŏng om det?
Nej. Jeg har ikke fortalt det til andre end Dem.
Er det rigtigt? Så bør jeg fortælle dem det.
Godt, vi fandt ud af det, før der skete noget alvorligt.
Hvis jeg var Dem,
ville jeg ikke sige noget.
Hvorfor ikke?
Fordi det er afgørende, at pengetransporten følger tidsplanen.
De skal transporteres, for at oprørerne dukker op.
Og oprørerne skal dukke op, for at vi kan fange dem.
Lad mig tage afsted.
Jeg vil både fange oprørerne og bringe pengene i sikkerhed.
Så De foreslår altså, at vi spiller hasard med Kejserrigets penge?
Nej. Det er en investering.
En strålende mulighed for at udslette denne flok oprørere.
Og kan jeg tage Deres ord for gode varer?
De vil ikke forråde mig og samarbejde med oprørerne bag min ryg?
Hvad… Hvad mener De med det?
Stoler De…
Stoler De ikke på mig?
Det er ikke, fordi jeg ikke stoler på Dem.
Jeg stoler bare ikke på Deres baggrund.
Jeg stoler ikke på én eneste person fra Deres familie.
I støttede først Daewongun og derefter dronning Min.
Derefter Kina og Rusland, og nu støtter I Japan.
I er gennemførte opportunister.
Med andre ord kan også De svigte vores mægtige Kejserrige når som helst.
Tager jeg fejl?
Hvad er Deres navn?
Fyr!
Det er Shohei Miura.
Jeg spørger igen.
Hvad er Deres navn?
-Shohei Miura. -Jeg spørger igen!
Hvad er Deres navn?
Fyr!
Jeg er Joseon-født…
ved navn…
-Lee Gwang-il. -Det stemmer.
De er ikke Shohei Miura endnu.
Så hvad kan De gøre for at blive Shohei Miura?
Tag til Myeongjeong.
Jeres folk skal ligge i fejde indtil den bitre ende.
Jeres folk skal skjule den smerte, I har lidt,
og de skal fornægte deres egen historie.
De skal overleve til det sidste
og fortælle verden, hvor uciviliserede Deres landsmænd er!
Og få dem til at lovprise det Japanske Kejserrige.
Det er, hvad De og Deres efterkommere skal gøre her i dette land!
Major Shohei Miura, 37. Infanteriregiment,
19. Division i den Kejserlige Japanske Hær.
Jeg vil adlyde Deres ordrer, generalløjtnant Katayama!
SONG OF THE BANDITS
Du og San-Gun skal dræbe direktøren fra Jernbanebureauet, okay?
Du trækker og kaster, okay?
Sådan. Forstår du?
Ja, jeg ved det.
-Kast den her, ikke den her. -Ja, ja.
Byt ikke om på dem, ellers ryger du selv i luften.
Hvad gør jeg med dig? Bang!
Du skræmte mig.
Sådan noget må du ikke gøre. At skræmme folk sådan.
Så hør efter, dit fjols.
Direktøren spiser morgenmad på konsulatet
forud for ceremonien, så dræb ham, før han når frem.
Der vil være mange til stede,
så vi må undgå at dræbe civile ved en fejl.
Hvordan gør vi det?
Du ved, hvad du skal gøre. Smid den, mens de spiser.
Så bliver alle der sprængt i luften.
-Yamada. -En skurk.
-Hashimoto. -Også en skurk.
Og ham Ōoka-fyren vil også være der.
Ōoka. Han er det værste røvhul af dem alle sammen.
Sørg for at slå ham ihjel. Gør det for min skyld.
Glem det. Jeg smider ikke en bombe midt i Myeongjeong.
Choraeng-yi!
Hvis du dræber Ōoka for mig,
køber jeg alt det, du stjæler fra Yoon.
Du ved godt, jeg er rig, ikke?
-Mener du det? -Ja!
Så gør jeg det!
Hvordan kan jeg sige nej til dig? Vi er nærmest søskende.
-Ja, vi er! -Bare rolig.
I morgen tager jeg ham Ōoka-fyren og… Du ved?
Yes!
Se ham lige.
Hvad er så sjovt?
Har han bagtalt mig igen?
Makker.
Vi dræber alle fra konsulatet i morgen, så…
Hvorfor kigger I sådan på mig?
Røvhul. Jeg vidste det.
Du har bagtalt mig, din skiderik.
San-gun og Choraeng-yi må hellere gøre det ordentligt.
Kan vi stole på dem?
Ja. Du kender deres evner bedre end nogen anden.
Jeg ved ikke, om du ville tage mig det ilde op,
men pengene er ikke det vigtige for mig.
Det vigtige er at dræbe direktøren fra regeringen.
Man kan være ligeglad med sine landsmænd, men aldrig forråde dem.
Intet menneske kunne gøre sådan noget.
Er du ked af, at du ikke skal med?
Jeg kan ikke gøre noget ved det.
Jeg er eftersøgt af det japanske konsulat.
Du har jo anført en modstandshær.
Du bør gå tidligt i seng. Vi får travlt i morgen.
Mine øjenlåg føltes ret tunge, så jeg skulle til at gå i seng.
Jeg mødte Eon-nyeoni.
Jeg ville ikke sige noget, men jeg synes, jeg er nødt til det.
Hun er også ude efter pengene.
Jeg møder hende måske i morgen. Skal jeg dræbe hende?
Lad os tale om det senere, når tiden kommer.
Okay.
Godnat.
Jeg ved, at verden har ændret sig,
men en lavtfødt bør ikke tiltale mig som sin ligemand.
Jeg sagde: "Dette land har fem klasser."
"Udstødte under bønder bønder under købmænd,
købmænd under adelen, og adelen under japanere!"
"Forstår du stadig ikke, hvor du hører til, og hvor jeg hører til?"
Og så gav jeg ham en lussing!
Godt gjort.
Tænk at være så uhøflig over for en, der er tre klasser over ham.
Du burde ikke have stoppet efter én lussing.
Hvad mener du med tre klasser? Det er fire klasser.
-Undskyld? -Hør her.
Tidligere var jeg adelig, men ikke længere.
Jeg er borger i Kejserriget Japan.
Kejserrigets og Hans Majestæts loyale undersåt. Det er, hvem jeg er!
Det må du undskylde.
Jeg fortalte mig.
Lad mig fylde dit glas som undskyldning.
Øh? Hvad…?
Det var bedre.
Jeg måtte løbe for at nå herhen.
-Er det ham? -Ja.
Hejsa. Har min kollega forklaret situationen?
Vi har travlt, så jeg gør det kort.
Er De med eller ej?
Bankbestyrer Hwang Sam-deok.
Du er jo blevet en ren junkie.
Du sagde, du havde droppet opium, ikke at du ikke havde råd til det.
Det er det samme.
Hvordan er det det samme? Forbandede idiot.
Hør engang.
Du er her ikke, fordi jeg kan lide dig, men for at udføre opgaven.
Luk så øjnene op!
Og hør efter, dit fjols.
Det er ikke nogen svær opgave.
Nej, ikke spor svært.
Du skal bare holde godt øje med dem
og give mig et signal, når direktøren og Ōoka kommer ind.
Jeg kommer, forklædt som rickshaw-mand, og smider bomben ind til dem.
Og så, bang! Alt springer i luften!
Så er det slut.
Hvad mener du? Fedt, ikke?
Det er dødsjovt. Dræb dem alle.
Hold dig klar. Begå nu ikke fejl.
Lad os begge to gå over i historien, okay?
Hvad?
Nå, ja…
Hold da kæft. Er det et maskingevær?
Vi kommer til at slide vores fingre op.
Hvad skal vi gøre?
Vi kommer også til at lide tab.
Lad os vente lidt. Der kommer flere til.
Den armerede pengetransport har passeret Gaesandun.
-Nogen tegn på oprørerne? -Nej, hr. major!
Efter Jisin er Myeongjeong næste stop.
Oprørerne skal angribe bilen, før den når Jisin.
-Hold øje med den i hemmelighed. -Javel!
JOSEON-BANKEN HOERYŎNG FILIAL
Hr. Hwang.
Hvorfor siger De op? Er der noget galt?
Fortsæt det gode arbejde.
Den ene gruppe er kommet.
Det er banditterne!
Banditterne er her!
-Kør hurtigere! -Javel!
Angrib!
-Hurtigere! -Ammunitionen! Lad ammunitionen!
Eon-nyeoni er ikke kommet.
Har du besluttet, hvad vi gør, når hun kommer?
Så beslutter jeg,
om vi dræber hende eller ej.
Vi kører Dem, frøken.
Major, oprørerne er dukket op.
Afsted.
Hurtigere!
Dræb dem!
Dø!
Dræb dem alle!
Skynd dig!
Lad dem ikke slippe væk!
Sagde de fjolser det?
Hvor er de sjove!
Ja!
Hun er ankommet.
Hun er her.
Velkommen!
En glæde at møde Dem. Tak, fordi De er kommet.
-Jeg er konsul Yamada. -Glæder mig at møde Dem.
Jeg er Nam Hee-shin fra Generalguvernørens Jernbanebureau.
Så jernbanedirektøren er en kvinde.
Dræb dem!
Skynd dig!
-Fortsæt! -Dø!
Kør hurtigere!
Dø!
Wow, det må have gjort ondt!
Hvor længe skal vi stå her og vente?
Skal vi ikke bare angribe og se, hvad der sker?
Først når maskingeværet går i stykker.
Det er et Type 3 tungt maskingevær med båndmagasiner på 30 skud.
Skudhastigheden stiger gradvist takket være magasinet,
men det er sårbart over for omgivelserne, især støv.
Når mekanismen samler støv, falder skudhastigheden,
og den vil til sidst gå helt i stykker.
Så angriber vi.
Vi skal lide så få tab som muligt.
Vi gør det for at overleve.
-Hvad pokker er det? -Hej.
Lad nu være!
Bliv nede!
Geumsu, tag folkene og angrib banditterne og maskingeværet.
Bare rolig, jeg giver dem tæv!
Kan du klare dem inde i bilen?
Jeg kan prøve.
Il-sik, Cheon-man. Hør godt efter.
Sørg for at minimere vores tab.
Og når I ser en kvinde…
…så skyd ikke under nogen omstændigheder.
Min egen kok har forberedt måltidet.
Jeg ved ikke, om det vil smage, men velbekomme.
Mange tak.
Vent.
Træk og kast!
-Byggeriet af jernbanen… -Toshio!
-Toshio, kom her! -Far!
Hej!
Hallo!
Hvad skal jeg gøre? Giv mig signalet!
Kang San-Gun, den skiderik. Jeg vidste, det ville ske.
Vent.
Fandens også!
Sådan, Choraeng-yi! Kom så!
Vent lidt…
Choraeng-yi! Stop!
Til angreb!
Nu.
Javel!
Kast!
Træk og kast!
-Choraeng! -Træk og kast!
Cho… Choraeng-yi!
Træk…
Det ville gøre os meget glade,
hvis Toshio blev gift med en person som frk. Nam om 15 år!
…og kast.
Hvad fanden?
Hvad er der galt?
Et barn. Der er et barn derinde.
Et barn?
-Hvad er der galt med det? -Mere ammunition!
Spark til det!
De kommer også fra venstre!
Kør hurtigere!
Hurtigere! Skynd dig!
Pas på!
-Kør hurtigere! -Okay!
Stop!
Chef!
Lee Yoon!
Var de andre bare kanonføde?
Giv os pengene og forsvind.
Så skåner vi jeres liv.
Okay.
-Så gør vi det. -Yoon!
-Er du blevet skør? -Lad os komme væk med livet i behold.
Bevar roen. Sænk jeres våben!
Lad os komme væk.
Hvad sagde han?
En japansk officer kommer til 19. Division i Nanam.
Han er ophidset og blodtørstig.
Han er grusom.
Foragtelig.
Og ondskabsfuld!
Når han kommer…
vil alle joseonere i området…
blive dræbt.
Hvis vi ikke forlader Gando…
…dræber han os.
Tak for din omsorg, men det er vores job at dræbe den slags udskud.
Og du er et af dem.
Bare vent.
Jeg sender dig snart samme vej som Nodeoksan.
Inden længe.
Kom. Jeg forklarer senere.
-Kom med. -Lader vi dem bare gå?
Altså, de møghunde…
Fuck!
De kan ikke være nået langt!
Fart på!
De skiderikker. Vi burde have dræbt dem.
Så er det nok.
-Hvad med de sårede? -Vi sendte dem til landsbyen.
Vi fulgte din beslutning, men hvordan kunne du bare give op?
Vores overlevelse afhænger af det.
De var der ikke.
Hvad mener du?
Pengene var der ikke.
Hvis selv Jang Ki-ryong blev narret, tror jeg ikke, japanerne stod bag det.
Dø!
Jeg tror, vi er blevet narret.
Er De med eller ej?
Bankbestyrer Hwang Sam-deok.
Beder I mig om at stjæle penge fra banken?
Jeg er bestyrer for den filial!
Kom nu!
Har han overhovedet hørt noget af det, vi sagde?
Hør nu efter.
Vi vil ikke stjæle pengene. Det er der nogle andre, der vil.
Jeg har allerede forberedt det hele.
Har du gjort det, jeg bad dig om?
Selvfølgelig.
Jeg har hyret pålidelige folk og instrueret dem, som du ønskede.
Fint. Godt klaret.
Jo flere, der har hørt om det…
Hvad mener du?
-Hvordan ved banditterne det?
…jo bedre for os.
Er det dig, der har spredt rygtet om, at en jernbanefond på 200.000 won
skal transporteres fra Hoeryŏng?
Forstår De, hvad jeg siger?
De skal bare sende den tomme kasse med den pansrede bil
og selv tage pengene.
Ellers stjæler banditterne bare pengene.
Så vi kan lige så godt selv tage dem.
Så du og jeg beholder pengene,
og banditterne får skylden for forbrydelsen.
Planen er så sikker…
Pålidelig…
Produktiv…
…og kapitalistisk, som den kan blive.
Hvad siger De?
Fristende, ikke?
Er I sikre på, at banditterne kommer?
Selvfølgelig. Tænk ikke på det.
Jeg garanterer det.
Glem alt om det, du lige har hørt.
De vil afgjort…
Jeg håber virkelig, at du vil prøve at stjæle de penge.
…være der.
Så du opgiver det ikke?
Ville du?
Som sagt har vi allerede arrangeret det hele.
Så har vi intet valg.
Lad os gøre det, vi er gode til.
Hvad er De bekymret for?
Alt er forberedt. De skal bare gøre Deres del.
Det er svære tider.
Vi må følge med tiden.
Stol ikke på nogen.
Stol kun på penge.
Vær flygtig.
"Stol kun på penge." Det kan jeg lide.
Okay. Lad os gøre det.
Jeg kommer med pengene ved midnat i morgen.
Lige her.
Men ser De, hr. Hwang…
At stole på penge er noget andet end at blive forblændet af penge.
De forstår vel, hvad jeg mener?
Det gør han ikke.
Hej.
Hvis De ikke forstod, hvad jeg sagde…
"Nej, jeg forstår det ikke. Forklar det en gang til. "
Det burde De have sagt.
Så havde vi ikke stået her.
Hvem dér?
Kom her.
Jeg giver Dem en flygtig død.
Det her er vores land!
Dette ville være et godt sted for Myeongjeong Station.
Det er ikke langt fra Hunchun.
Jeg spurgte en feng shui-mester, og dette stykke land har god energi.
Der er ingen forrevne bjerge i nærheden, og udsigten er åben i alle retninger.
Det er et perfekt sted til en jernbanestation.
Jeg er enig med Dem, konsul Yamada.
Ikke sandt? Sagde jeg det ikke nok?
De skal bare lytte til mig, så vil De profitere…
Men hvad vil De gøre med alle de folk derovre?
Hvis de pløjer landet, har de vel tænkt sig at bosætte sig her.
Vi må vel smide dem ud, når byggeriet begynder.
Retten til at bygge jernbaner i Gando
er i vores mægtige kejserriges besiddelse.
Og selv hvis det ikke var tilfældet, var det lige meget.
For vi kan bare smide dem ud.
De er tydeligvis joseonere.
Vi prøver at bygge en jernbane på kinesisk land med japanske penge.
De har intet at sige.
De joseonske tåber tager altid andres land uden tilladelse.
De er et socialt onde, der ødelægger økonomien.
Er det rigtigt?
Han taler ikke om Dem, frøken Nam.
Han taler om utaknemmelige joseonere,
der aktivt gør oprør mod vores Kejserrige.
Tilgiv mig!
Jeg mente naturligvis ikke folk som Dem, frk. Nam.
Nå, men jeg glæder mig til Deres tale ved ceremonien i dag.
Fortæl endelig om den hæder og velstand, en joseoner kan opnå,
når bare de forbliver loyale undersåtter
i Kejserriget Japan.
Jeg regner med Dem, frøken Nam.
FØRSTE SPADESTIKS-CEREMONI
Jeg holder min tale i dag på joseonsk,
efter ønske af konsul Yamada, som står her.
Jeg beder om jeres forståelse.
Jeg…
elsker Kejserriget Japan
af hele mit hjerte.
Hvorfor elsker jeg Japan, spørger I måske?
Muligheder.
Fordi de gav os muligheder.
Til medlemmerne af adelsstanden
gav de mulighed for at se verden i et nyt lys.
Til bønderne eller de udstødte gav de mulighed for at blive rige.
Japan har givet os disse muligheder.
Nogle vil sige:
"Vores land er faldet."
-Skyd nu den rigtige. -"Hvad betyder det?"
Det er vores sidste chance.
-Jeg tilgiver dig aldrig… -Stille!
"Vores land…
…er faldet."
Til disse uoplyste tåber, der siger den slags vrøvl,
har jeg kun én ting at sige.
Var Joseon overhovedet et land?
Joseon…
…var aldrig vores land.
Fra nu af…
…må I sætte jeres lid til det mægtige Japanske Kejserrige
og adlyde det.
Du har røget opium for ti won.
-Hvorfor ryster dine hænder stadig? -Til dem…
Du er så irriterende.
…der stadig drømmer om, at Joseon en dag vil blive uafhængigt…
Vågn op!
Det Joseon, I venter på, kommer aldrig tilbage!
Fra nu af…
er Kejserriget Japan
vores
land!
Hold kæft!
Hvad fanden?
Det frie Korea leve!
-Du dér! -Fang ham!
Anhold ham! Nu!
Hurra for det uafhængige Korea!
Stop! Rør dig ikke!
Hurra for det uafhængige Korea!
Hold så din kæft! Vil du dø?
Hurra for det uafhængige Korea!
Kør! Hurtigt!
Hvad laver du? Kør nu!
De nåede det! Er De kommet noget til?
Er De kommet noget til?
-Jeg har det fint. -Kør! Hurtigt!
Nu er vi på røven.
Fuck!
Hav en sikker rejse.
Mange tak.
Hils også konsul Yamada.
Det, der skete i dag, sker hele tiden i Gando.
De skal ikke tænke på det.
Javist.
Farvel.
Hvad laver De?
Hvorfor står De bare der?
De er kommet.
De forrådte mig ikke.
Som jeg sagde,
mit arbejde er farligt, men jeg lever livet på den sikre side.
Jeg håber, De finder et ufarligt job, der passer til Deres livsstil.
En skønne dag.
Jeg tror ikke, jeg vil opnå det i dette liv.
Skal vi ikke afsted?
Vi må skifte to gange for at nå Changchun.
Lad os tage afsted nu, så De ikke kommer for sent.
Til Changchun.
ALLE PERSONER, STEDER, ORGANISATIONER, BEGREBER OG BEGIVENHEDER,
DER OPTRÆDER I DENNE SERIE, ER OPDIGTEDE.
ENHVER LIGHED MED VIRKELIGHEDEN ER UTILSIGTET.
Tekster af: Andreas Kjeldsen