‫דרוך!‬
‫למטרה!‬
‫אש!‬
‫הם קשרו קשר עם המורדים באזור גנדו.‬
‫נרשמו מקרים רבים‬ ‫של כאלה ששיתפו פעולה עם המורדים‬
‫בזמן שהעמידו פנים‬ ‫ששיתפו פעולה עם האימפריה שלנו.‬
‫שמעתי מהקולונל פוקודה‬
‫שצבא המורדים מנסה לשים יד‬ ‫על הכספים למימון מסילת גנדו.‬
‫כן, המפקד.‬
‫האם דיווחת על כך‬ ‫לסניף הואריונג של בנק ג׳וסון?‬
‫לא, המפקד. אתה הראשון‬ ‫שחלקתי איתו את המידע הזה.‬
‫האמנם?‬
‫אז כדאי שאדווח להם.‬
‫תודה לאל שזה נודע לנו‬ ‫לפני שנגרם נזק כבד.‬
‫במקומך, אדוני,‬
‫לא הייתי מדווח להם.‬
‫סליחה?‬
‫כוונתי היא שהכספים צריכים‬ ‫להגיע במועד המוסכם, אדוני.‬
‫יש להעביר אותם כדי שהמורדים יגיעו למקום.‬
‫ועליהם להגיע למקום כדי שנוכל לתפוס אותם.‬
‫אנא שלח אותי לשם, המפקד.‬
‫אני אתפוס את המורדים,‬
‫ואחזיר גם את הכסף.‬
‫אתה מציע שנהמר בכספי האימפריה?‬
‫לא, המפקד.‬
‫זוהי השקעה.‬
‫האין זו הזדמנות נפלאה‬ ‫לחסל את המורדים, אדוני?‬
‫האם עליי‬
‫לקבל את דבריך כפשוטם?‬
‫אינך מנסה להוליך אותי שולל‬ ‫ולקשור קשר עם המורדים מאחורי גבי?‬
‫מה כוונתך, המפקד?‬
‫האם אתה…‬
‫לא בוטח בי?‬
‫זה לא שאני לא בוטח בך,‬
‫אני לא בוטח ברקע שלך.‬
‫אני לא בוטח באף אחד מבני משפחתך.‬
‫היית בצד של שושלת המלכים,‬
‫ואז עברת לצד של המלכה מין,‬
‫ואז היית בעד סין, בעד רוסיה,‬
‫ועכשיו אתה בצד של יפן.‬
‫אתם אופורטוניסטים, כולכם.‬
‫במילים אחרות,‬
‫גם אתה עלול לנטוש את האימפריה בכל עת.‬
‫אני טועה?‬
‫מה שמך?‬
‫אש!‬
‫מיורה שוהיי, המפקד.‬
‫אשאל אותך שוב.‬
‫מה שמך?‬
‫מיורה שוהיי, המפקד.‬ ‫-אשאל שוב!‬
‫מה שמך?‬
‫אש!‬
‫אני יליד ג׳וסון,‬
‫ושמי…‬
‫לי גואנג־איל.‬
‫אכן.‬
‫עדיין אינך מיורה שוהיי.‬
‫מה עליך לעשות בכדי להיות מיורה שוהיי?‬
‫סע למיונגג׳ונג.‬
‫אני רוצה שבני עמך יילחמו ביניהם עד הסוף.‬
‫אני רוצה שבני עמך יסתירו את כאבם.‬
‫אני רוצה שהם‬
‫יתכחשו לעברם.‬
‫עליך לשרוד עד הסוף,‬
‫כדי שהעולם ידע כמה ברבריים‬ ‫וחסרי תרבות בני עמך,‬
‫ועליך לגרום להם‬ ‫להלל את גדולתה של אימפריית יפן.‬
‫זה‬
‫מה שאתה וצאצאיך‬ ‫צריכים לעשות בארץ הזאת!‬
‫רס״ן מיורה שוהיי מגדוד חיל הרגלים ה־37,‬
‫דיוויזיה 19,‬ ‫של האימפריה היפנית הגדולה.‬
‫לפקודתך, גנרל קטיאמה!‬
‫- שירת החרב -‬
‫אתה וסאן־גון חייבים לחסל‬ ‫את המנהל ממדור הרכבות.‬
‫מושכים, ואז זורקים.‬
‫ככה. ברור?‬
‫כן, אני כבר יודע.‬
‫וזורקים את זה, לא את זה.‬
‫כן…‬
‫אל תתבלבל, אחרת תתפוצץ.‬
‫מה אני אעשה איתך?‬
‫היי, הבהלת אותי!‬
‫היי, לא יפה!‬
‫להבהיל אנשים ככה…‬
‫אז תקשיב טוב, טמבל.‬
‫המנהל ממדור הרכבות יאכל ארוחת בוקר‬ ‫בקונסוליה לפני שימשיך לטקס,‬
‫אז תהרוג אותו לפני שיגיע למקום.‬
‫המון אנשים יגיעו לאירוע,‬
‫אז צריך למנוע פגיעה בחפים מפשע.‬
‫אז איך נעשה את זה?‬
‫מה אתה שואל אותי?‬ ‫זרוק את זה בזמן שהם יאכלו.‬
‫אז כולם שם יתפוצצו לרסיסים.‬
‫ימאדה.‬ ‫-מנוול.‬
‫האשימוטו.‬ ‫-עוד מנוול.‬
‫וגם אואוקה הזה יהיה שם.‬
‫אואוקה… הוא המנוול הכי מנוול שיש!‬
‫תעשה לי טובה, תפוצץ אותו לחתיכות קטנות.‬
‫עזבי. אני לא יכול‬ ‫לזרוק פצצה באמצע מיונגג׳ונג.‬
‫צ׳וראנג־יי!‬
‫אם תהרוג את אואוקה בשבילי,‬
‫אקנה ממך כל מה שתביא לי‬ ‫מאחורי הגב של יון.‬
‫אתה יודע שאני עשירה, נכון?‬
‫את רצינית?‬
‫כן!‬
‫אז אני האיש שלך!‬
‫איך אפשר לסרב לך?‬
‫עברנו המון ביחד.‬
‫אנחנו כמו אח ואחות.‬
‫נכון!‬ ‫-אל תדאגי.‬
‫מחר אני אקח את האואוקה הזה ו…‬
‫כן!‬
‫מה מצחיק?‬
‫המניאק הזה שוב לכלך עליי?‬
‫גבר.‬
‫מחר נהרוג את כולם בקונסוליה, אז…‬
‫מה אתה מסתכל עליי ככה?‬
‫מניאק. ידעתי.‬
‫לכלכת עליי, בן זונה.‬
‫כדאי מאוד שסאן־גון וצ׳וראנג־יי‬ ‫יעשו את העבודה כמו שצריך.‬
‫אפשר לסמוך עליהם?‬
‫סמוך עליהם.‬ ‫הם יודעים מה לעשות יותר טוב מכל אחד אחר.‬
‫אני לא יודע אם תאמין לי,‬
‫אבל מה שחשוב לי זה לא הכסף.‬
‫להרוג את המנהל הזה מממשלת הכיבוש,‬ ‫זה מה שחשוב.‬
‫אתה יכול להיות אדיש כלפי בני עמך,‬ ‫אבל אסור לך לבגוד בהם.‬
‫אסור לבן אדם לעשות דבר כזה.‬
‫אתה מצטער שלא תהיה שם?‬
‫ככה זה, מה אני יכול לעשות?‬
‫אחרי הכול, אני מבוקש לחקירה אצל היפנים.‬
‫טוב, פיקדת על צבא צדיקים בעבר.‬
‫כדאי שתלך לישון מוקדם.‬ ‫גם מחר יהיה יום עמוס.‬
‫העפעפיים שלי כבדים,‬ ‫עמדתי ללכת לישון בכל מקרה.‬
‫פגשתי את אוניוני.‬
‫לא התכוונתי לספר לך,‬ ‫אבל חשבתי שזה יהיה ראוי.‬
‫גם היא מעוניינת בכסף הזה.‬
‫אם אתקל בה מחר, שאהרוג גם אותה?‬
‫נדבר על זה בבוא הזמן.‬
‫טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫אני יודע שהעולם השתנה, אבל בן למעמד נמוך‬ ‫לא צריך לדבר אליי כאילו אנחנו שווים.‬
‫אז אמרתי לו,‬
‫״יש במדינה הזאת חמישה מעמדות.‬
‫״מנודים, מעליהם פשוטי העם,‬ ‫מעליהם הסוחרים,‬
‫״מעליהם האצילים, ומעליהם… היפנים!‬
‫״אתה עדיין לא מבין מה מקומך ומה מקומי?״‬
‫ואז העפתי לו סטירה!‬
‫כל הכבוד לך.‬
‫איך הוא מעז לדבר ככה‬ ‫למישהו שנמצא שלושה מעמדות מעליו?‬
‫חבל שהעפת לו רק סטירה אחת.‬
‫מה זאת אומרת, ״שלושה מעמדות״?‬ ‫אני ארבעה מעמדות מעליו.‬
‫סליחה?‬ ‫-תראה,‬
‫פעם הייתי בן אצולה, אבל כבר לא.‬
‫אני אזרח באימפריה היפנית.‬
‫נתין נאמן של האימפריה ושל הוד קיסרותו!‬
‫זה מה שאני!‬
‫אני מתנצל.‬
‫טעיתי בלשוני.‬
‫אמזוג לך כוסית לאות התנצלות.‬
‫ככה יותר טוב.‬
‫רצתי כמו משוגעת כדי להגיע בזמן.‬
‫זה האיש?‬ ‫-כן.‬
‫נעים מאוד.‬
‫הוא הסביר לך את המצב, כן?‬
‫אז אקצר. כולנו אנשים עסוקים.‬
‫אתה בפנים או בחוץ?‬
‫אדוני מנהל הסניף, הואנג סאם־דאוק?‬
‫נהיית מסומם אמיתי.‬
‫אמרת שהפסקת עם האופיום,‬ ‫לא שאין לך כסף לזה, מטומטם.‬
‫היינו הך.‬
‫מה זאת אומרת, ״היינו הך״? מטומטם.‬
‫תקשיב לי טוב.‬
‫לא קניתי לך את זה מפני שאני מחבב אותך,‬ ‫אלא מפני שאסור לך לפשל. הבנת?‬
‫תפקח את העיניים!‬
‫ותקשיב לי טוב, טיפש.‬
‫זאת בכלל לא משימה קשה.‬
‫נכון, לא קשה בכלל.‬
‫אתה רק צריך להשגיח עליהם בקפדנות‬
‫ולסמן לי כשמנהל הסניף ואואוקה ייכנסו.‬
‫ואז אני, מחופש למושך ריקשה,‬
‫אשליך את הפצצה לתוך אולם הנשפים.‬
‫ואז בום! הכול יתפוצץ.‬
‫ואז זה ייגמר.‬
‫מה אתה אומר? יפה, לא?‬
‫כן, משהו פיצוץ.‬
‫שמור על ריכוז ואל תעשה טעויות.‬
‫השמות שלנו ייכתבו בספרי ההיסטוריה! הבנת?‬
‫לעזאזל…‬
‫זאת… מכונת ירייה, לא?‬
‫נצטרך לעבוד קשה כדי להיפטר ממנה.‬
‫מה נעשה?‬
‫נראה שנצטרך לספוג פגיעות.‬
‫בואו נחכה קצת.‬
‫לא כולם הגיעו.‬
‫המשוריין שמוביל את הכסף עבר את גאסנדון.‬
‫נרשמו תזוזות אצל המורדים?‬
‫לא, המפקד.‬
‫אחרי ג׳יסין, המשוריין יגיע למיונגג׳ונג.‬
‫אז המורדים יעשו את המהלך שלהם‬ ‫לפני שהוא יגיע לג׳יסין.‬
‫עקוב אחריהם בסתר ודווח לי.‬
‫כן, המפקד!‬
‫- בנק ג׳וסון, סניף הואריונג -‬
‫מר הואנג.‬
‫למה התפטרת?‬
‫יש משהו שאני צריך לדעת?‬
‫שיהיה בהצלחה.‬
‫אחד הגיע.‬
‫שודדים רכובים!‬
‫יותר מהר!‬ ‫-כן, המפקד!‬
‫יותר מהר!‬ ‫-להזין את התחמושת!‬
‫אוניוני עוד לא הגיעה.‬
‫החלטת מה לעשות כשהיא תגיע?‬
‫אז אני אחליט.‬
‫אם להרוג אותה או לא.‬
‫אני אלווה אותך, גברתי.‬
‫המורדים הגיעו.‬
‫המפקד, המורדים הגיעו.‬
‫בואו נצא.‬
‫להרוג אותם!‬
‫תמותו!‬
‫מהר!‬
‫לא לתת להם לברוח!‬
‫הטיפשים באמת אמרו את זה?‬
‫מצחיקים שכמותם!‬
‫כן!‬
‫היא כאן.‬
‫היא הגיעה.‬
‫ברוכה הבאה!‬
‫נעים להכיר. תודה שהגעת עד לכאן.‬
‫אני הקונסול ימאדה.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אני נאם הי־שין ממועצת הרכבות של ג׳וסון.‬
‫אז המנהל הוא מנהלת.‬
‫להרוג אותם!‬
‫מהר!‬
‫יותר מהר!‬
‫תמותו!‬
‫וואו…‬
‫זה בטח כואב!‬
‫כמה זמן נמשיך לחכות?‬
‫לא הגיע הזמן להסתער, על החיים ועל המוות?‬
‫חכו שהמקלע יתקלקל.‬
‫זה מקלע כבד מסוג ״טאישו 3״,‬
‫מוזן ברצועות תחמושת של 30 קליעים.‬
‫קצב האש שלו מתגבר והולך,‬ ‫בגלל מערכת ההזנה החיצונית.‬
‫אבל יש לו רגישות גבוהה לסביבה,‬
‫בייחוד לאבק.‬
‫ככל שהאבק מצטבר במקלע, קצב האש יורד,‬
‫עד שלבסוף המנגנון נתקע.‬
‫אז נפעל.‬
‫נצטרך לספוג כמה שפחות פציעות.‬
‫המטרה היא להישאר בחיים.‬
‫מה זה?‬
‫תפסיק עם זה!‬
‫תתכופף!‬
‫גאומסו, צא עם החבר׳ה כשנתחיל.‬ ‫תחסל את השודדים ואת מכונת הירייה.‬
‫אל תדאג, אני אעשה מהם קציצות.‬
‫תטפל באלה שבתוך המשוריין?‬
‫אנסה.‬
‫איל־סיק, צ׳או־מאן, תקשיבו.‬
‫תקפידו למזער פגיעות בצד שלנו.‬
‫ואם תראו אישה…‬
‫אל תירו בשום אופן.‬
‫הטבח שלי הכין את הארוחה.‬
‫אני לא יודע אם היא תהיה לטעמך,‬ ‫אבל אני מקווה שתיהני.‬
‫כן. רב תודות.‬
‫חכו.‬
‫למשוך ולזרוק!‬
‫העבודות על מסילת הברזל…‬ ‫-טושיו!‬
‫טושיו, בוא הנה!‬ ‫-אבא!‬
‫היי!‬
‫גבר!‬
‫מה לעשות? תן לי סימן!‬
‫קאנג סאן־גון הזה… ידעתי שזה יקרה!‬
‫חכו.‬
‫כן, צ׳וראנג־יי! קדימה!‬
‫היי…‬
‫היי, צ׳וראנג־יי! לא!‬
‫חיילים!‬
‫קדימה.‬
‫המפקד!‬
‫לזרוק!‬
‫למשוך ולזרוק!‬
‫היי, צ׳וראנג!‬
‫למשוך ולזרוק!‬
‫היי… צ׳וראנג־יי!‬
‫למשוך…‬
‫נשמח מאוד‬
‫אם טושיו יתחתן עם מישהי כמו העלמה נאם.‬
‫בעוד 15 שנה!‬
‫…ולזרוק.‬
‫לעזאזל!‬
‫מה קרה?‬
‫ילד. יש שם ילד.‬
‫ילד?‬
‫מה קרה לזה?‬
‫תחמושת! תזין את התחמושת!‬
‫תן גז!‬
‫הם באים גם מצד שמאל!‬
‫סע מהר!‬
‫מהר!‬
‫זהירות!‬
‫עצרו!‬
‫בוס!‬
‫לי יון!‬
‫הם היו רק בשר תותחים?‬
‫תן את הכסף ולך מפה,‬
‫ונחוס על חייכם.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫יון!‬ ‫-השתגעת, בוס?‬
‫זה בסדר. העיקר שנצא מפה בחיים.‬
‫בלי מעשים פזיזים. תורידו נשקים.‬
‫בואו נסתלק מפה.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫קצין יפני עומד להגיע‬ ‫לפיקוד על דיוויזיה 19 בנאנאם.‬
‫אומרים שהוא רגזן ואכזר.‬
‫הוא מרושע.‬
‫פושע.‬
‫מתועב!‬
‫כשהוא יגיע לכאן…‬
‫כל ילידי ג׳וסון באזור…‬
‫ימותו, כך הוא אומר.‬
‫אם לא נעזוב את גנדו…‬
‫הוא יהרוג את כולנו.‬
‫תודה על הדאגה לשלומנו,‬
‫אבל לחסל מנוולים כאלה זה התפקיד שלנו.‬
‫ואתה אחד מהם.‬
‫חכה חכה.‬
‫בקרוב אשלח אותך לצד של נודאוקסאן.‬
‫בקרוב מאוד.‬
‫בוא. נדבר אחר כך.‬
‫בוא נלך בינתיים.‬ ‫-פשוט תיתן להם ללכת?‬
‫בני זונות…‬
‫לעזאזל!‬
‫הם בטח לא התרחקו, המפקד!‬
‫יותר מהר!‬
‫בני זונות. היינו צריכים להרוג את כולם.‬
‫מספיק.‬
‫מה לגבי הפצועים?‬
‫שלחנו אותם לכפר.‬
‫צייתנו להחלטה שלך,‬ ‫אבל איך יכולת לוותר ככה?‬
‫המחיה שלנו תלויה בזה.‬
‫זה לא היה שם.‬
‫מה פירוש?‬
‫הכסף לא היה שם.‬
‫אם גם ג׳אנג קי־ריונג נפל בפח,‬
‫אני לא חושב שהיפנים היו מאחורי זה.‬
‫תמותו!‬
‫אני חושב שמישהו עבד עלינו.‬
‫אתה בפנים או בחוץ?‬
‫אדוני מנהל הסניף, הואנג סאם־דאוק?‬
‫את באמת מבקשת ממני לגנוב כסף מהבנק?‬
‫אני מנהל סניף של הבנק הזה, את יודעת!‬
‫נו באמת.‬
‫הוא מקשיב לנו בכלל?‬
‫תקשיב טוב, בסדר?‬
‫אנחנו לא אלה שגונבים את הכסף.‬ ‫אחרים גונבים אותו.‬
‫כבר הכנתי הכול!‬
‫טיפלת במה שביקשתי ממך, כן?‬
‫כמובן.‬
‫שכרתי כמה עובדים אמינים‬ ‫והדרכתי אותם כפי שביקשת.‬
‫יופי, טוב מאוד.‬
‫כמה שיותר אנשים ידעו על זה…‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫איך שודדי הדרכים שמעו על זה?‬
‫…זה יותר טוב לנו.‬
‫האם אתה זה שהפיץ את השמועה‬ ‫על קרן בסך 200,000 וון למסילת הברזל‬
‫שיועברו דרך הואריונג?‬
‫אתה מבין מה אני אומרת?‬
‫אתה רק צריך לשלוח כספת ריקה במשוריין,‬
‫ולהסתיר את הכסף.‬
‫השודדים הרכובים יגנבו את הכסף בכל מקרה,‬
‫אז פשוט נשמור אותו לעצמנו. לא?‬
‫אז את ואני נשמור את הכסף,‬
‫והשודדים הרכובים ייענשו על המעשה.‬
‫זו תוכנית בטוחה…‬
‫אמינה…‬
‫מועילה…‬
‫והכי קפיטליסטית שיש.‬
‫מה דעתך?‬
‫מפתה, לא?‬
‫את בטוחה שהשודדים הרכובים יבואו?‬
‫ללא ספק, אתה יכול להיות בטוח.‬
‫באחריות.‬
‫תשכח את מה ששמעת.‬
‫הם ללא ספק…‬
‫אני באמת מקווה‬
‫שתצליח לגנוב את הכסף הזה.‬
‫…יהיו שם.‬
‫אז את לא מתכוונת לוותר?‬
‫מה היית עושה במקומי?‬
‫אמרתי לך שכבר הכנתי הכול.‬
‫אז אין לנו ברירה.‬ ‫פשוט נעשה את מה שאנחנו טובים בו.‬
‫למה לדאוג?‬
‫הכול מוכן, אתה רק צריך לעשות את שלך.‬
‫זו תקופה הפכפכה, נכון?‬
‫צריך לפעול ברוח התקופה.‬
‫לא לסמוך על שום דבר.‬
‫רק על הכסף.‬
‫להיות הפכפך.‬
‫״לסמוך רק על הכסף״. זה טוב.‬
‫טוב. בואו נעשה את זה.‬
‫אביא את הכסף עד מחר בחצות.‬
‫לכאן.‬
‫אבל מר הואנג…‬
‫יש לסמוך על הכסף, ויש להסתנוור מהכסף.‬
‫אתה מבין את כוונתי, כן?‬
‫הוא לא מבין.‬
‫היי.‬
‫אם לא הבנת כלום ממה שאמרתי…‬
‫״לא, לא הבנתי. תסבירי לי שוב בבקשה.״‬
‫זה מה שהיית צריך להגיד.‬
‫אז כל זה לא היה קורה.‬
‫מי שם?‬
‫בוא הנה.‬
‫תקבל ממני מוות הפכפך.‬
‫אנו חושבים שזה מקום מתאים‬ ‫להקמת תחנת מיונגג׳ונג.‬
‫הוא גם לא רחוק מהונצ׳ון.‬
‫התייעצתי עם מומחה לפנג שווי שאני מכיר,‬
‫והוא אמר שיש לאדמה הזו אנרגיה טובה.‬
‫אין טרשים בסביבה,‬ ‫והשטח פתוח מכל הכיוונים.‬
‫זה מיקום מושלם לתחנת רכבת.‬
‫אני מסכימה איתך, הקונסול ימאדה.‬
‫נכון? מה אמרתי לך?‬
‫אם תשמעי בקולי, תצאי נשכרת.‬
‫אבל…‬
‫מה בכוונתך לעשות באנשים האלה?‬
‫לפי האופן שבו הם עובדים את האדמה,‬
‫נראה שהם מתכוונים להשתקע כאן.‬
‫אני מניח שנצטרך לגרש אותם מכאן‬ ‫אחרי תחילת העבודות.‬
‫הזכויות להקמת מסילת גנדו‬
‫שייכות לאימפריה הגדולה שלנו.‬
‫ובכל מקרה, זה לא היה משנה.‬
‫מותר לנו פשוט לגרש אותם וזהו.‬
‫הם ילידי ג׳וסון מן הסתם.‬
‫אנו מנסים לבנות מסילת ברזל‬ ‫על אדמה סינית, בכסף יפני.‬
‫אין להם זכות ביטוי בנושא.‬
‫הג׳וסונים האלה כל פעם‬ ‫משתלטים על אדמות של אחרים בלי לבקש רשות.‬
‫הם בסך הכול נטל על החברה ועל הכלכלה.‬
‫האמנם?‬
‫הוא לא מתכוון אלייך, העלמה נאם.‬
‫הוא מדבר על בני ג׳וסון כפויי הטובה,‬
‫המנהלים מרד פעיל נגד האימפריה שלנו.‬
‫אנא סלחי לי.‬
‫מן הסתם לא התכוונתי אלייך‬ ‫ואל שכמותך, העלמה נאם.‬
‫בכל אופן…‬
‫אני מצפה לנאומך בטקס תחילת העבודות היום.‬
‫אנא ספרי להם על כל התהילה והשפע‬
‫אשר צפויים לכל בן ג׳וסון,‬
‫בתנאי שישמור על נאמנות‬
‫לאימפריה היפנית הגדולה.‬
‫אני סומך עלייך, העלמה נאם.‬
‫- טקס תחילת העבודות -‬
‫אני נושאת היום את נאומי בשפת ג׳וסון,‬
‫לבקשת הקונסול ימאדה, אשר נמצא איתנו כאן.‬
‫תודה על ההבנה.‬
‫אני…‬
‫אוהבת את אימפריית יפן הגדולה‬
‫בכל לבי.‬
‫מדוע התאהבתי ביפן, ודאי תשאלו.‬
‫בגלל ההזדמנויות.‬
‫ההזדמנויות שהיא מעניקה לנו.‬
‫לבני האצולה,‬
‫ההזדמנות לראות את העולם באור חדש.‬
‫לפשוטי העם ולמנודים,‬
‫ההזדמנות להתעשר.‬
‫אלה ההזדמנויות אשר יפן העניקה לנו.‬
‫יש כאלה שאומרים‬
‫שארצנו נחלה מפלה.‬
‫תירה במי שצריך.‬
‫זו ההזדמנות האחרונה להרוג אותה.‬
‫לא אסלח לך אם…‬ ‫-שקט!‬
‫״המדינה‬
‫״אבדה.״‬
‫לאותם בורים תועים,‬ ‫אשר אומרים שטויות שכאלה,‬
‫יש לי רק דבר אחד לומר:‬
‫האם ג׳וסון הייתה בכלל מדינה?‬
‫ג׳וסון…‬
‫מעולם לא הייתה מדינה משלנו.‬
‫מעתה ואילך,‬
‫עליכם לבטוח באימפריה היפנית הגדולה,‬
‫וללכת בדרכיה.‬
‫דפוק אחד, עישנת המון אופיום.‬
‫למה הידיים שלך עדיין רועדות?‬
‫כמה שאתה מעצבן.‬
‫…שעדיין שוגים באשליה‬ ‫שג׳וסון תהיה עצמאית באחד הימים,‬
‫התעוררו!‬
‫ג׳וסון שאתם מצפים לה לא תשוב לעולם!‬
‫מעתה ואילך,‬
‫אימפריית יפן הגדולה‬
‫היא‬
‫המדינה שלנו!‬
‫תשתקי!‬
‫מה?‬
‫תחי קוריאה העצמאית!‬
‫היי, אתה!‬
‫תפסו אותו!‬
‫עצרו אותו!‬
‫תחי קוריאה העצמאית!‬
‫שתוק! אתה רוצה למות?‬
‫תחי קוריאה העצמאית!‬
‫סע! מהר!‬
‫למה אתה מחכה? סע!‬
‫טוב שהגעת.‬
‫את בסדר?‬
‫האם… נפצעת?‬
‫אני בסדר.‬
‫סע מהר!‬
‫אכלנו אותה.‬
‫נסיעה טובה.‬
‫תודה רבה.‬
‫שלח את ברכתי גם לקונסול ימאדה.‬
‫מה שקרה היום קורה כל הזמן בגנדו.‬
‫אל תיקחי את זה ללב.‬
‫טוב.‬
‫שלום.‬
‫מה את עושה?‬
‫למה עמדת שם ולא זזת?‬
‫את כאן.‬
‫לא בגדת בי.‬
‫אמרתי לך,‬
‫אני אולי עובדת בצד המסוכן,‬
‫אבל אני חיה את חיי בצד הבטוח.‬
‫אני מקווה שתמצאי עבודה בצד הבטוח,‬ ‫שתתאים לסגנון החיים שלך.‬
‫באחד הימים.‬
‫טוב, לא נראה לי שזה יקרה בחיים האלה.‬
‫אנחנו עוזבות, לא?‬
‫יש לנו שתי החלפות בדרך לצ׳נגצ׳ון.‬
‫כדאי שנצא מהר כדי לא לאחר.‬
‫קדימה.‬
‫לצ׳נגצ׳ון.‬
‫- כל האנשים, המקומות, הארגונים‬ ‫המושגים, האירועים והתקריות‬
‫שמוזכרים או מתוארים בסדרה זו הם בדיוניים.‬
‫כל דמיון למציאות הוא מקרי בהחלט. -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬