Napunite!
Naciljajte!
Pucajte!
Urotili su se s pobunjenicima u Gandu.
Sve je više onih u tajnom dosluhu s njima
koji se pretvaraju da surađuju s našim Carstvom.
Pukovnik Fukuda kaže
da pobunjenička vojska planira ukrasti novac za trasu Gando.
Da, gospodine.
Jesi li o obavijestio poslovnicu banke Joseon u Hoeryŏngu?
Ne, gospodine. Vi ste prvi s kojim ovo dijelim.
A da?
Onda bih im ja trebao reći.
Hvala Bogu da smo to saznali prije ozbiljne štete.
Na vašem mjestu,
ne bih im rekao.
Što to govoriš?
Želim reći da se sredstva moraju prenijeti točno po rasporedu, gospodine.
Moraju se prenijeti da se pobunjenici pojave ondje.
Pobunjenici se moraju pojaviti kako bismo ih uhvatili.
Molim vas, pošaljite mene.
Uhvatit ću pobunjenike
i povratiti novac.
Predlažeš da se kockamo novcem Velikog Carstva?
Ne, gospodine. To je ulaganje.
To je sjajna prilika da uništimo pobunjenu rulju, zar ne?
Trebam li ti
vjerovati na riječ?
Ne varaš me i zapravo surađuješ s pobunjenicima meni iza leđa?
Kako… To mislite, gospodine?
Zar mi vi…
Zar mi vi ne vjerujete?
Nije da ti ne vjerujem.
Samo ne vjerujem tvojoj prošlosti.
Ne vjerujem ni jednoj osobi iz tvoje obitelji.
Bili ste na strani Daewonguna pa ste prešli na stranu kraljice Min.
Zatim ste bili za Qinga pa za Rusiju,
a sad ste za Japan.
Pravi oportunisti.
Drugim riječima,
tako možete napustiti i Veliko Carstvo u bilo kojem trenutku.
Griješim li?
Kako se zoveš?
Pucajte!
Shohei Miura, gospodine.
Pitat ću te opet.
Kako se zoveš?
-Shohei Miura. -Pitat ću opet!
Kako se zoveš?
Pucajte!
Joseonovac sam…
Dali su mi ime…
-Lee Gwang-il. -Tako je.
Ti još nisi Shohei Miura.
Što trebaš učiniti da bi postao Shohei Miura?
Idi u Myeongjeong.
Želim da se tvoji ljudi međusobno svađaju do samog kraja.
Želim da tvoji ljudi prikriju bol koju su pretrpjeli
i želim
da poreknu vlastitu sudbinu.
Moraš preživjeti do kraja
da svijet zna da ste kao narod necivilizirani i vulgarni
i natjera ih da hvale Veliko Japanskog Carstvo.
To je ono
što ti i tvoji potomci morate učiniti na ovoj zemlji!
Bojnik Miura iz 37. pješačke pukovnije, 19. divizije Velikog Japanskog Carstva.
Poslušat ću vašu zapovijed, general pukovniče Katayama!
PJESMA RAZBOJNIKA
Ti i San-gun morate ubiti upravitelja Državnih željeznica, u redu?
Povuci pa baci, dobro? Ovako. Jasno?
Da. To sve znam.
Moraš baciti ovo. Ne ovo.
Da, naravno.
Nemoj se zabuniti, dignut ćeš sebe u zrak.
Što da radim s tobom? Bum!
Uplašila si me.
Nemoj to činiti. Ne plaši tako ljude.
Onda slušaj, budalo.
Upravitelj Željeznica doručkovat će u konzulatu
prije ceremonije pa ga ubij tada. Mnogo ljudi bit će na događaju
pa moramo pripaziti da slučajno ondje ne umru civili.
Kako ćemo to izvesti?
Znaš što trebaš. Baci ovo dok jedu.
Svi ondje onda bi bili razneseni.
-Yamada. -Zlikovac.
-Hashimoto. -Isto prokleti zlikovac.
-I onaj Ōoka bit će ondje. -Ōoka. Taj je gad najgori šupak!
Svakako ga ubij. Raskomadaj ga za mene.
Zaboravi. Ne mogu baciti bombu usred Myeongjeonga.
Choraeng-yi!
Ako mi ubiješ Ōoku,
kupit ću sve što mi doneseš Yoonu iza leđa. Znaš da sam bogata, zar ne?
-Ozbiljno? -Da!
Onda sam ja tvoj čovjek! Kako bih tebe mogao odbiti?
Svašta smo prošli skupa, praktički si mi sestra.
-Tako je! -Ne brini se.
-Sutra ću ubiti tog tipa Ōoku i… Znaš? -To!
Gle njega.
Što je tako smiješno?
-Ovaj šupak opet sere o meni, zar ne? -Čovječe.
Sutra ćemo ubiti sve u konzulatu pa…
Zašto me tako gledaš?
Šupčino. Znao sam.
Srao si o meni, debilu.
San-gun i Choraeng-yi bolje da odrade svoj posao.
Možemo im vjerovati?
Vjerujte im. Poznajete njihove vještine bolje od ikoga.
Ne znam kako bi ovo prihvatio da ti to kažem,
ali meni nije važan novac,
već ubijanje upravitelja iz Ureda generalnog guvernera.
Možeš biti indiferentan prema svom narodu, ali ne i izdati ga.
Ne možeš to učiniti ako si čovjek.
Uzrujani ste što ne idete?
Ja tu ništa ne mogu.
Ipak sam osoba od interesa u Japanskom konzulatu.
Pa vodili ste pravedničku vojsku prije.
Idite rano spavati, sutra imamo puno posla.
Kapci su mi bili teški pa sam ionako htio ići spavati.
Eon-nyeoni je tu.
Nisam vam htio reći, ali moram.
I ona želi taj novac.
Možda sutra naletim na nju. Da je ubijem?
Razgovarat ćemo o tome kad dođe vrijeme.
Dobro.
Laku noć.
Mislim, znam da se svijet promijenio,
ali netko niskog roda ne može tako razgovarati sa mnom. Rekao sam mu:
„U ovoj je državi pet klasa.
Izopćenici su ispod pučana koji su ispod trgovaca
koji su ispod plemića koji su ispod Japanaca!
Zar još ne shvaćaš gdje pripadaš ti, a gdje pripadam ja?”
A onda sam ga pljusnuo!
Svaka ti čast.
Kako je tako nepristojan prema nekomu tri klase iznad njega?
Trebao si ga udariti i više od jedanput.
Kako tri klase? Četiri klase.
-Molim? -Gledaj.
Prije sam bio plemić, ali više nisam. Građanin sam Velikog Japanskog Carstva.
Odani podanik Carstva i Njegova Veličanstva.
To sam ja!
Bože, ispričavam se.
Pogrešno sam se izrazio.
Natočit ću ti piće u znak isprike.
Koji…
Sad mi je bolje.
Žurila sam se da stignem.
-Ovo je taj? -Da.
Zdravo.
Izvijestio vas je o situaciji, zar ne?
Onda ću ja skratiti jer smo svi zauzeti.
Jeste li za ili ne?
Hwang, voditelj ste poslovnice.
Postao si pravi narkoman.
Rekao si da si se skinuo s opijuma, ne da nemaš za njega.
Ista stvar.
Kako je to isto? Idiote!
Slušaj me.
Kupio sam ti to ne jer si mi drag, već jer ne smiješ uprskati.
Otvori proklete oči!
I slušaj me, budalo.
Hej, posao ni nije tako težak.
Da, uopće nije težak. Samo ih moraš pažljivo promatrati
i dati mi signal kad upravitelj i Ōoka uđu.
Pa ću ja, maskiran u radnika koji vuče rikšu, baciti bombu u dvoranu.
I onda, bum! Sve će eksplodirati.
Onda će biti gotovo. Što misliš? Bolesno, zar ne?
Da, je. Da umreš!
Budi priseban i nemoj pogriješiti.
Neka naša imena uđu u povijest, dobro?
Što?
Aha, da…
Kvragu. To je… Strojnica, zar ne?
Prsti će nam otpasti od pucanja.
Što da radimo?
Čini se da ćemo i mi primiti udarac.
Pričekajmo malo. Doći će još ljudi.
Oklopni kamion s novcem upravo je prošao Gaesandun.
Ima li aktivnosti na strani pobunjenika?
Ne, gospodine!
Nakon Jisina je Myeongjeong.
Zato će pobunjenici krenuti prije Jisina.
-Potajno ih slijedi i izvijesti me. -Da, gospodine!
POSLOVNICA HOERYŎNG BANKE JOSEON
G. Hwang.
Zašto ste dali otkaz?
Zar se nešto događa?
Nastavi raditi.
Jedna ekipa je tu.
To su konjički razbojnici!
Ovdje su!
-Vozi brže! -Da, gospodine!
U napad!
-Brže! -Streljivo! Napuni streljivo!
Eon-nyeoni još nije ovdje.
Jeste li odlučili što ćemo kad se pojavi?
Onda ću ja odlučiti
hoćemo li je ubiti ili ne.
Mi ćemo vas odvesti.
Bojniče, pojavili su se pobunjenici.
Idemo.
Idemo!
Ubijte ih!
Umrite!
Sve ih pobij!
Brzo!
Ne dajte da pobjegnu!
Te su budale to rekle?
Jako su smiješni!
Da!
Stigla je.
Ovdje je.
Dobro došli!
Drago mi je. Hvala što ste došli skroz ovamo.
Ja sam konzul Yamada.
Drago mi je.
Ja sam Nam Hee-shin iz Državnih željeznica.
Upravitelj je zapravo upraviteljica.
Ubijte ih!
Brže!
-Ne odustajte! -Umrite!
Vozi brže!
Umrite!
Tog gada mora da boli!
Koliko ćemo dugo ovako čekati? Ne bismo li ih trebali napasti pa vidjeti?
Čekaj. Dok se strojnica ne pokvari.
To je teška strojnica trećeg tipa za po 30 metaka odjednom.
Zahvaljujući vanjskom sustavu za municiju, brzo puca,
ali osjetljiva je na svoju okolinu, osobito na prašinu.
Kako se prašina skuplja, meci se ispaljuju sve sporije
dok se naposljetku strojnica ne zaglavi.
Tada mi krećemo.
Moramo preživjeti sa što manje ozljeda. Ipak ovo činimo da bismo preživjeli.
-Koji je ovo vrag? -Hej.
Dovraga, prestani!
Ostani dolje!
Geumsu, povedi dečke. Sredite razbojnike i strojnicu.
Bez brige. Razbit ću te gadove!
Možete li riješiti one u kamionu?
Pokušat ću.
Il-sik. Cheon-man. Slušajte. Pazite da naša šteta bude minimalna.
Kad vidite ženu…
Ne pucajte ni pod kojim okolnostima.
Hranu je pripremila moja kuharica.
Ne znam hoće li vam se svidjeti, ali dobar tek.
Naravno. Hvala.
Čekajte.
Povuci i baci!
-Konstrukcija trase za južni… -Toshio!
-Toshio, dođi! -Tata!
Hej!
Stari!
Što da radim? Daj mi znak!
Jebote! Kang San-gun, taj kreten. Očekivao sam ovo!
Čekajte.
Kvragu!
Da, Choraeng-yi! Idemo! Da!
Hej…
Hej, Choraeng-yi! Ne!
Svi!
Idemo.
Da, gospodine!
Povuci i baci!
-Hej, Choraeng… -Povuci i baci!
Hej, Cho… Choraeng-yi!
Povuci…
Bili bismo jako sretni
da se Toshio vjenča s nekim poput gđe Nam za 15 g.
…i baci.
Kvragu!
Što je bilo?
Klinac. Unutra je dijete.
Dijete?
Što je s ovime?
Napuni je streljivom!
Brže!
Dolaze i s lijeva!
Vozite brže!
Brzo! Požuri se!
Pazi!
-Brže! -Dobro!
Stanite!
Šefe!
Lee Yoone!
Jesu li oni bili topovsko meso?
Predajte novac i odlazite.
Poštedjet ćemo vam živote.
Dobro.
Idemo.
-Yoone! -Šefe, jesi li poludio?
U redu je. Prvo sačuvajmo živu glavu.
Ne budite nagli. Spustite oružje.
Idemo odavde.
Što je rekao?
Zapovjedništvo 19. divizije dobiva japanskog oficira, loše naravi i groznog.
Okrutan je.
Prezriv.
I opak!
Kad dođe ovamo…
Svi Korejci ovdje…
Umrijet će, kaže.
Ne napustimo li Gando…
Ubit će nas.
Hvala što se brineš za nas,
no naš je posao srediti takve šupke.
A ti si jedan od tih šupaka.
Samo čekaj.
Uskoro ću te poslati Nodeoksanu.
Neće potrajati.
-Idemo. Razgovarat ćemo poslije. -Hajdemo.
Pustit ćemo ih?
Kvragu, ti prokleti gadovi…
Jebemu!
Nisu mogli daleko otići.
Ubrzajte!
Prokleti gadovi! Trebali smo ih sve ubiti.
Dosta.
-Što je s ozlijeđenima? -Poslali smo ih u selo.
Prihvatili smo tvoju odluku, ali kako si mogao odustati?
Život nam ovisi o ovomu.
Nije bio ondje.
Kako to misliš?
Novac nije bio ondje.
Kako je čak i Jang Ki-ryong bio prevaren… Mislim da Japanci ne stoje iza toga.
Kvragu!
Mislim da nas je netko nasamario.
Jeste li za ili ne?
Hwang, voditelj poslovnice.
Ti to mene tražiš da ukradem novac banci?
Voditelj sam poslovnice, znaš?!
Ma daj!
Bože, je li ovaj uopće čuo što smo rekli? Dobro slušajte, u redu?
Mi ne krademo novac. Drugi će ga ukrasti.
Već sam sve pripremila.
Riješili ste što sam vas tražila?
Naravno.
Unajmio sam nekoliko pouzdanih ljudi i uputio ih po vašoj naredbi.
Dobro. Bravo.
Što više ljudi zna za to…
Kako to misliš?
Kako razbojnici znaju?
…to bolje za nas.
Jeste li vi taj koji širi glasine o sredstvima od 200 000 wona za prugu
koja dolaze iz Hoeryŏnga?
Razumijete li me?
Samo morate poslati praznu kutiju oklopnim kamionom
i potajno izvući novac.
Konjički razbojnici ionako će ga ukrasti. Bolje da ga mi uzmemo. Zar ne?
Ti i ja zadržat ćemo novac,
a konjičkim razbojnicima bit će smješteno za zločin.
Ovaj je plan siguran…
-Pouzdan… -Produktivan…
…i maksimalno kapitalistički.
Što mislite?
Primamljivo, ne?
Razbojnici će sigurno doći?
Naravno. Ne brinite se u vezi s tim.
Jamčim vam to.
Zaboravi… Što si upravo čuo
Sigurno će…
Stvarno se nadam
da ćeš uspjeti ukrasti taj novac.
…doći.
Dakle, nećeš odustati?
Bi li ti?
Rekla sam vam da sam sve već pripremila.
Onda nemamo izbora.
Učinimo ono što nam ide.
Zašto se brinete?
Samo morate umočiti noge u to.
Vremena su burna, zar ne?
Idemo u korak s vremenom.
Nikomu ne vjerujte.
Vjerujte samo novcu.
Budite nepostojani.
„Vjerujte samo novcu.” To mi se sviđa.
Dobro. Učinimo to.
Donijet ću novac sutra do ponoći.
Ovamo.
Ali vidite, g. Hwang.
Nije isto vjerovati samo novcu i biti zaslijepljen novcem.
Razumijete što mislim, zar ne?
Ne razumije.
Hej.
Ako nisi ništa razumio što sam rekla…
„Ne, ne razumijem. Molim te, objasni mi još jednom.”
To si trebao reći.
Onda ne bi došlo do ovoga.
Tko je ondje?
Dođi.
Dat ću ti nepostojanu smrt.
Čovječe, ovo je sve naša zemlja!
Ovo bi bilo dobro mjesto za Kolodvor Myeongjeong.
Blizu je Hunchuna.
Pitao sam majstora feng shuija,
kaže da parcela ima dobru energiju.
Nema teško prohodnih planina i vidi se u svim smjerovima.
Ovo je savršeno mjesto za kolodvor.
Slažem se s vama, konzule Yamada.
Zar ne? Što sam vam rekao?
Poslušajte me i dobit ćete…
Ali…
Što planirate s onim ljudima ondje?
Gledajući kako obrađuju zemlju,
čini se da se planiraju skrasiti ovdje.
Izbacit ćemo ih kad krene izgradnja.
Prava na gradnju trase Gando
ionako su u rukama Velikog Carstva.
Čak i da nije tako, ne bi bilo važno.
Jer ih možemo izbaciti.
Oni su očito iz Joseona.
Pokušavamo izgraditi prugu na kineskoj zemlji japanskim novcem.
Oni nemaju pravo glasa.
Te budale iz Joseona uvijek neovlašteno preuzimaju tuđu zemlju.
To su samo društvena zla koja uništavaju gospodarstvo.
A da?
Ne misli na vas, gđice Nam.
Govori o Korejcima koji su nezahvalni, koji se aktivno pobunjuju protiv Carstva.
Oprostite.
Jasno da nisam mislio na ljude poput vas, gđice Nam.
Uglavnom!
Veselim se što ću danas čuti vaš govor na polaganju kamena temeljca.
Recite im o slavi i obilju
u kojima Korejci mogu uživati ostanu li odani
Velikom Japanskom Carstvu.
Računam na vas, gđice Nam.
CEREMONIJA POLAGANJA KAMENA TEMELJCA
Govorit ću na jeziku naroda Joseon,
na zahtjev konzula Yamade, koji je s nama. Molim vas za razumijevanje.
Ja…
Volim Veliko Japansko Carstvo
svim srcem.
Zašto sam se zaljubila u Japan, pitate se?
Zbog prilika.
Jer su nam dali prilike.
Članovima plemstva,
priliku da vide svijet u novom svjetlu.
Pučanima i izopćenicima, priliku da se obogate.
Japan nam je dao te prilike.
Neki kažu:
„Naša je zemlja pala.”
-Upucaj desnog. -„Pa što onda?”
-Ovo je zadnja šansa da je ubijemo. Neću… -Tiho!
„Zemlja
je pala.”
Tim neukim, neosviještenim ljudima koji tako samo melju,
mogu reći samo jedno.
Je li Joseon uopće bio zemlja?
Joseon…
Nikad nije bio naša zemlja.
Odsada…
Morate vjerovati Velikom Japanskom Carstvu
i slijediti njega.
Popušio si opijuma za deset wona.
-Zašto ti se ruke još tresu? -Onima koji su…
Tako si jebeno iritantan.
…zaslijepljeni idejom da će Joseon biti neovisan,
probudite se!
Joseon koji čekate nikad se neće vratiti!
Odsada…
Veliko Japansko Carstvo
je
naša zemlja!
Začepi!
Koji vrag?
Hura za nezavisnost Koreje!
Hej, ti!
Hej, zgrabite ga!
Uhitite ga. Odmah!
Hura za nezavisnost Koreje!
Stani! Ni makac!
Hura za nezavisnost Koreje…
Hej, začepi! Želiš li umrijeti?
Hura za nezavisnost Koreje!
Vozi! Brzo!
Što izvodiš? Počni voziti!
Vidim da ste stigli! Jeste li dobro?
Jeste li… Ozlijeđeni negdje?
Dobro sam.
Vozi, brzo!
Stari, najebali smo.
O, jebemu!
Sretan put.
Hvala.
Pozdravite i konzula Yamadu.
Ovo što se danas dogodilo stalno se događa u Gandu.
Pa ne shvaćajte to ozbiljno.
Naravno.
Doviđenja.
Što radiš?
Zašto samo stojiš tu?
Ovdje si.
Nisi me izdala.
Rekla sam ti,
možda radim na opasnoj strani, ali živim na sigurnoj.
Nadam se da ćeš naći posao koji će odgovarati tvom stilu života.
Jednog dana.
Pa, mislim da se to neće dogoditi u ovom životu.
Zar ne odlazimo?
Do Changchuna su dva presjedanja. Moramo krenuti ako ne želiš zakasniti.
Idemo.
Za Changchun.
SVE OSOBE, LOKACIJE, ORGANIZACIJE I EPIZODE, SVI TERMINI I DOGAĐAJI
KOJI SU SPOMENUTI ILI OPISANI U SERIJI FIKTIVNI SU
SVAKA SLIČNOST SA STVARNIM DOGAĐAJIMA SLUČAJNA JE
Prijevod titlova: Marko Mravunac