Ladda!
Sikta!
Eld!
De konspirerade med rebellerna i Gandoområdet.
Vi har sett ett ökande antal som samarbetar med rebeller
samtidigt som de låtsas samarbeta med imperiet.
Överste Fukuda sa
att rebellarmén är ute efter pengarna till bygget av Gandolinjen.
Ja.
Har du informerat bankens Hoeryŏngkontor om detta?
Nej. Ni är den första jag berättar för.
Säger du det? Då borde jag informera dem.
Tack och lov att vi fick veta det innan någon skada är skedd.
Om jag var ni skulle jag inte säga något.
Vad menar du?
Jag menar att pengarna måste fraktas precis enligt planen.
Det måste ske för att rebellerna ska dyka upp.
Och de måste dyka upp så att vi kan tillfångata dem.
Skicka mig, generallöjtnant.
Jag kan fånga rebellerna och omhänderta pengarna.
Föreslår du att vi ska sätta det stora imperiets pengar på spel?
Nej. Det är en investering.
Det är ett bra tillfälle att utplåna rebellerna, inte sant?
Ska jag bara
lita på ditt ord?
Tänk om du lurar mig och konspirerar med rebellerna bakom min rygg.
Vad menar ni?
Litar ni…
Litar ni inte på mig?
Det är inte det att jag inte litar på dig.
Jag litar inte på din bakgrund.
Jag litar inte på någon från din släkt.
Ni var på Daewonguns sida, sedan gick ni över drottning Min.
Sedan stöttade ni Qing, Ryssland och nu Japan.
Ni är opportunister, hela bunten.
Med andra ord
kan du också överge vårt stora imperium när som helst.
Har jag fel?
Vad heter du?
Ge eld!
Shohei Miura.
Jag frågar igen.
Vad heter du?
-Shohei Miura. -Jag frågar igen.
Vad heter du?!
Ge eld!
Jag är Joseonfödd…
…och heter…
…Lee Gwang-il.
Just det. Du är inte Shohei Miura än.
Vad ska du göra för att bli Shohei Miura?
Åk till Myeongjeong.
Jag vill att ditt folk ska slåss sinsemellan ända till slutet.
Jag vill att ditt folk ska dölja smärtan de har lidit,
och jag vill
att de ska förneka sin egen historia.
Du måste överleva
och låta världen få veta hur ociviliserat och vulgärt ditt folk är.
Och få dem att hylla det stora japanska imperiet.
Det är vad du och dina ättlingar måste göra i detta land!
Major Shohei Miura, 37:e infanteriregementet,
19:e divisionen, i det stora japanska imperiet.
Jag ska lyda er order, generallöjtnant Katayama!
Du och San-gun måste döda Järnvägsbyråns chef, okej?
Dra ut, sedan kastar du. Okej?
Så här. Fattar du?
Ja, jag vet.
Du måste kasta den här. Inte den.
Ja, visst.
Blanda inte ihop dem, då spränger du dig själv.
Vad ska jag göra med dig? Pang!
Du skrämde mig.
Du borde inte göra så. Skrämma folk.
Var uppmärksam då, idiot.
Byråchefen äter frukost på konsulatet
innan ceremonin, så döda honom innan han kommer fram.
Det kommer att vara mycket folk,
så vi måste undvika att döda civila av misstag.
Hur ska vi göra det?
Du vet vad du ska göra. Kasta den här när de äter.
Då spränger vi alla där.
-Yamada. -En skurk.
-Hashimoto. -Också en jäkla skurk.
Den där Ōoka kommer också att vara där.
Ōoka. Den jäveln är den värsta skitstöveln av alla.
Se till att döda honom. Strimla honom åt mig.
Glöm det. Jag kan inte kasta en bomb mitt i Myeongjeong.
Choraeng-yi!
Om du dödar Ōoka åt mig köper jag allt du tar hit bakom Yoons rygg.
Du vet väl att jag är rik?
Menar du det?
Ja!
Då gör jag det! Hur kan jag säga nej till dig?
Vi har gått igenom mycket. Vi är som syskon.
-Ja, det är vi. -Oroa dig inte.
Jag fimpar den där Ōoka i morgon, och bara… Du vet?
Ja!
Titta på honom.
Vad är det som är så roligt?
Han snackade skit om mig igen, va?
Hör du.
Vi ska döda alla på konsulatet i morgon, så…
Varför tittar du så där på mig?
Din jävel. Jag visste det.
Du snackade skit om mig.
Det är bäst för San-gun och Choraeng-yi att de får jobbet gjort.
Kan vi lita på dem?
Lita på dem. Du vet bättre än någon annan vad de kan.
Jag vet inte hur du tar det om jag säger det här,
men pengarna är inte det viktigaste.
Det viktigaste är att döda den där chefen.
Man kan vara likgiltig inför sitt folk, men man ska aldrig svika dem.
Man gör inte sånt om man är människa.
Är det tråkigt att inte åka?
Jag kan inte göra något åt det.
Jag är trots allt av intresse på japsarnas konsulat.
Ja, du har ju lett en frihetsarmé förut.
Lägg dig tidigt. Det blir hektiskt i morgon.
Ögonlocken kändes tunga, så jag var på väg i säng.
Jag träffade Eon-nyeoni.
Jag tänkte inte säga något, men det är det enda rätta.
Hon är också ute efter pengarna.
Vi kanske möts i morgon. Ska jag döda henne i så fall?
Vi kan prata om det när tiden är inne.
Okej.
God natt.
Jag vet att världen har förändrats,
men det är inte rätt att en lågfödd tilltalar mig som en jämlike. Så jag sa:
"Vi har fem klasser i det här landet.
De utstötta, allmänningen, handelsmännen,
herrskapet och japanerna!
Förstår du fortfarande inte var du hör hemma och var jag hör hemma?"
Och sedan fick han en örfil!
Bra gjort.
Hur vågar han vara oförskämd mot någon som är tre klasser högre?
Du borde ha slagit honom mer än bara en gång.
Vad menar du med tre klasser? Det är fyra.
-Ursäkta? -Hör på.
Jag tillhörde herrskapet förut, men inte nu längre.
Jag är en medborgare i imperiet.
En lojal undersåte till imperiet och Hans majestät. Det är den jag är!
Oj då, ursäkta mig. Jag uttryckte mig fel.
Låt mig hälla upp ett glas som ursäkt.
Va? Vad i…
Det känns bättre.
Jag sprang som fan för att hinna.
-Är det han? -Ja.
Hejsan. Har han informerat om läget?
Jag ska hålla det kort eftersom alla är upptagna.
Är du med eller inte?
Kontorschef Hwang Sam-deok.
Du är en sån knarkare.
Du hade väl slutat med opium nu när du inte har råd?
Det är samma sak.
Hur kan det vara samma? Jäkla idiot.
Hör på.
Jag köpte det inte för att jag gillar dig. Du får inte sabba det här.
Öppna ögonen, för fan! Och lyssna på mig, din dåre.
Jobbet är inte ens svårt.
Just det, inte alls svårt. Du ska bara bevaka dem noggrant
och signalera till mig när byråchefen och Ōoka kommer in.
Då ska jag, utklädd till rikshadragare, kasta in bomben i bankettsalen.
Pang! Allt sprängs. Sedan är det över.
Vad säger du? Tufft, va?
Ja, tufft. Döda allihop.
Var fokuserad och gör inga misstag.
Vi skriver in oss i historien, okej?
Va?
Just det…
Jäklar. Det där är väl ett maskingevär?
Vi kommer att slita ut oss för att skjuta ner det.
Vad ska vi göra?
Vi blir nog också träffade.
Vi väntar lite. De som ska vara här har inte kommit än.
Pansarbilen med pengarna har precis passerat Gaesandun.
Någon rebellaktivitet?
Nej, major!
Efter Jisin är Myeongjeong nästa stopp.
Rebellerna kommer att slå till innan den når Jisin.
-Följ dem i smyg och rapportera. -Ja, major!
JOSEONBANKENS HOERYŎNGKONTOR
Herr Hwang.
Varför slutar ni?
Är något på tok?
Jobba på.
Ett gäng är här.
Det är rödskäggen!
Rödskäggen är här!
-Kör fortare! -Uppfattat!
Anfall!
-Fortare! -Ammunition! Ladda ammunitionen!
Eon-nyeoni är inte här än.
Har du bestämt vad vi ska göra när hon kommer?
Då bestämmer jag
om vi ska döda henne eller inte.
Vi eskorterar er, fröken.
Rebellerna har anlänt, major.
Vi åker.
Framåt!
Döda dem!
Dö!
Döda dem alla!
Skynda på!
Släpp inte iväg dem!
Sa de verkligen så, dårarna? De är för roliga!
Ja!
Hon är här.
Välkommen!
Angenämt. Tack för att ni kom ända hit.
-Jag är konsul Yamada. -Angenämt.
Jag är Nam Hee-shin från Joseons järnvägsbyrå.
Så byråchefen är en kvinna.
Döda dem!
Skynda på!
-Backa inte! -Dö!
Kör fortare!
Dö!
Oj. Det där måste ha gjort ont!
Hur länge ska vi vänta så här? Ska vi inte storma in och se hur det går?
Vänta tills maskingeväret skjuter.
Det är ett typ 3-maskingevär med 30-kulors ammunitionsband.
Matarsystemet gör att eldhastigheten ökar när man skjuter,
men vapnet är känsligt för miljön, särskilt för damm.
När mataren samlar damm sjunker eldhastigheten,
och till slut kärvar matningen ihop.
Då slår vi till.
Vi måste klara oss så oskadda som möjligt. Vi gör trots allt det här för att leva.
-Vad tusan är det här? -Hör du.
Sluta, för fan!
Ligg kvar!
Geumsu, ta grabbarna. Slå ut banditerna och maskingeväret.
Oroa dig inte. Jag ska krossa dem!
Kan du ta de som är i lastbilen?
Jag ska försöka.
Il-sik. Cheon-man. Hör upp.
Håll skadorna till ett minimum.
Och när ni ser en kvinna…
Skjut inte under några omständigheter.
Min kock har lagat maten.
Jag vet inte om ni tycker om den, men smaklig måltid.
Ja. Tack.
Vänta.
Dra och kasta!
-Byggandet av södra Gando… -Toshio!
-Toshio, kom hit! -Pappa!
Hallå!
Hör du!
Vad ska jag göra? Ge signal!
Helvete! Kang San-gun, den jäveln. Jag visste det.
Vänta.
Fan också.
Ja, Choraeng-yi! Kom igen!
Hör du…
Choraeng-yi! Nej!
Allihop!
Nu går vi.
Uppfattat!
Kasta!
Dra och kasta!
-Choraeng… -Dra och kasta!
Hör du, Choraeng-yi!
Dra…
Det skulle glädja oss
om Toshio äktade någon som fröken Nam om 15 år.
…och kasta.
Fan också!
Vad är det?
Det är ett barn där inne.
Ett barn?
Vad är det med det här?
Ladda ammunitionen!
Sätt fart!
De kommer från vänster också!
Kör fortare!
Skynda på!
Se upp!
-Gasa! -Okej!
Stanna!
Chefen!
Lee Yoon!
Var de där killarna kanonmat?
Ge oss pengarna och gå.
Då skonar vi era liv.
Som ni vill.
Då gör vi så.
-Yoon! -Chefen, är du galen?
Ingen fara. Vi ska ta oss ut levande.
Förhasta er inte. Sänk vapnen!
Vi drar härifrån.
Vad sa han?
Det kommer en japansk officer till 19:e divisionen.
Han är tydligen argsint och avskyvärd.
Han är grym.
Föraktlig.
Och ondskefull!
När han kommer hit…
…kommer alla från Joseon…
…att dö, säger han.
Om vi inte lämnar Gando…
…dödar han oss alla.
Tack för omtanken, men det är vårt jobb att stoppa skithögar.
Och du är en sån.
Vänta bara.
Jag ska skicka dig till Nodeoksan snart.
Det dröjer inte länge.
Kom. Vi pratar senare.
-Vi går. -Ska vi bara släppa iväg dem?
Fan, de där skithögarna…
Helvete!
De kan inte ha kommit långt, major!
Öka takten!
De där jävlarna. Vi borde ha dödat dem.
Det räcker.
-De skadade, då? -Vi skickade dem i förväg till byn.
Vi gjorde som du bestämde, men hur kunde du bara ge upp?
Vårt levebröd beror på det här.
De var inte där.
Vad menar du?
Pengarna var inte där.
Eftersom även Jang Ki-ryong blev lurad tror jag inte att det var japanerna.
Dra åt helvete!
Jag tror att vi har blivit lurade.
Är du med eller inte?
Kontorschef Hwang Sam-deok.
Ber ni mig på allvar att stjäla från banken?
Jag är kontorschef på banken!
Kom igen!
Har han hört nåt av det vi sagt?
Lyssna noga, okej?
Det är inte vi som ska stjäla pengarna. Det är andra.
Jag har redan ordnat allt.
Gjorde du det jag bad om?
Självklart.
Jag anlitade några pålitliga personer och instruerade dem som du sa.
Bra. Bra jobbat.
Ju fler som vet om det…
Vad menar du?
Hur vet rödskäggen om det?
…desto bättre.
Är det du som sprider ryktet att 200 000 won till järnvägsbygget
ska transporteras från Hoeryŏng?
Förstår du vad jag menar?
Du behöver bara skicka den tomma lådan med pansarbilen
och lägga undan pengarna i smyg.
Rödskäggen kommer ändå att ta pengarna.
Vi kan lika gärna ta dem själva. Inte sant?
Så du och jag behåller pengarna,
och rödskäggen får skulden.
Planen är så säker,
pålitlig,
produktiv
och kapitalistisk som den kan vara.
Vad säger du?
Frestande, va?
Är du säker på att rödskäggen kommer?
Självklart. Oroa dig inte för det.
Jag garanterar det.
Glöm det du just hörde.
De kommer…
Jag hoppas verkligen
att du kommer dit för att ta pengarna.
…att vara där.
Så du ger inte upp dem?
Skulle du?
Jag sa ju att jag har ordnat allt.
Då har vi inget val.
Vi gör det vi är bra på.
Vad finns det att oroa sig för?
Allt du behöver göra är att säga ja.
Det är en turbulent tid.
Vi måste hänga med.
Lita inte på någon.
Lita bara på pengar.
Var oberäknelig.
"Lita bara på pengar". Det gillar jag.
Okej. Vi gör det.
Jag kommer med pengarna vid midnatt i morgon.
Hit.
Men ni förstår, herr Hwang.
Att bara lita på pengar är inte samma sak som att förblindas av dem.
Du förstår säkert vad jag menar?
Det gör han inte.
Hallå.
Om du inte förstod ett skvatt av det jag sa…
"Nej, jag förstår inte. Snälla, förklara en gång till."
Så skulle du ha sagt.
Då hade vi inte hamnat här.
Vem där?
Kom hit.
Du ska få en snabb död.
Det här är vår mark!
Vi tror att det här vore en bra plats för stationen.
Det är nära till Hunchun också.
Jag rådfrågade en feng shui-mästare,
och den här marken har tydligen bra energi.
Det finns inga stora berg i närheten och man har utsikt åt alla håll.
En perfekt plats för en järnvägsstation.
Jag instämmer, konsul Yamada.
Eller hur? Vad var det jag sa?
Om ni lyssnar på mig så blir det lönsamt.
Men
vad har ni tänkt göra åt människorna där borta?
Med tanke på hur de plöjer jorden verkar de planera att bosätta sig här.
Jag antar att vi får köra bort dem när bygget ska påbörjas.
Byggrätten för järnvägen
tillhör i vilket fall som helst vårt stora imperium.
Och det hade inte spelat någon roll annars heller.
Vi kan köra bort dem alla. De är uppenbarligen Joseonfödda.
Vi ska bygga en järnväg på kinesisk mark med japanska pengar.
De har inget att säga till om.
Joseondårarna tar alltid någon annans mark utan tillstånd.
De är skadliga för samhället och raserar ekonomin.
Säger ni det?
Han menar inte er, fröken Nam.
Han menar de Joseonfödda som är otacksamma,
de som aktivt motarbetar imperiet.
Förlåt mig!
Jag menade självfallet inte såna som ni, fröken Nam.
Men hur som helst!
Jag ser fram emot att höra ert tal vid ceremonin i dag.
Berätta för dem om det överflöd
Joseonfödda kan leva i så länge de är lojala
mot det mäktiga imperiet Japan!
Jag räknar med er, fröken Nam.
Jag kommer att hålla mitt tal på Joseons språk,
enligt önskemål från konsul Yamada.
Tack för er förståelse.
Jag…
…älskar det japanska imperiet…
…av hela mitt hjärta.
Varför förälskade jag mig i Japan, kanske ni undrar.
Möjligheter.
De gav oss möjligheter.
Till herrskapet,
möjligheten att se världen i ett nytt ljus.
Till allmänningen och de utstötta, möjligheten att bli rik.
Japan har gett oss dessa möjligheter.
Somliga säger:
"Vårt land har fallit."
-Skjut rätt person. -"Spelar det nån roll?"
-Det är sista chansen att döda henne. -Tyst!
"Vårt land…
…har fallit."
Till de okunniga, oupplysta personer som säger sådana saker,
har jag bara en sak att säga.
Var Joseon ens ett land?
Joseon…
…var aldrig vårt eget land.
Från och med nu…
…måste ni lita på det stora imperiet Japan
och följa det.
Pucko, du rökte opium för tio won.
-Varför skakar du fortfarande? -Till dem…
Du är så jävla jobbig.
…som fortfarande tror att Joseon ska bli självständigt,
säger jag: Vakna!
Det Joseon ni väntar på, kommer aldrig tillbaka!
Från och med nu…
…är det japanska imperiet…
…vårt…
…land!
Håll truten!
Vad tusan?
För Koreas självständighet!
-Hallå! -Ta honom!
Grip honom! Genast!
Hurra för Koreas självständighet!
Stilla! Rör dig inte!
Hurra för Koreas självständighet…
Håll käften! Vill du dö?
Hurra för Koreas självständighet!
Kör! Skynda på! Vad gör du? Kör!
Ni klarade er! Är allt som det ska?
Är ni skadad?
Jag mår bra.
Kör! Fort!
Vi är körda.
Fan också!
Ha en trevlig resa.
Tack.
Hälsa konsul Yamada också.
Det som hände idag händer hela tiden i Gando.
Tänk inte på det.
Visst.
Adjö.
Vad gör ni?
Varför står ni bara där?
Du är här.
Du ändrade dig inte.
Jag sa ju
att jag jobbar på den farliga sidan, men lever på den säkra.
Jag hoppas att du hittar ett jobb på den säkra sidan som passar din livsstil.
En dag.
Jag tror inte att det blir i det här livet.
Ska vi inte åka?
Vi får byta två gånger innan Changchun. Vi måste åka nu, annars kommer vi sent.
Så kom igen.
Mot Changchun.
ALLA PERSONER, PLATSER, ORGANISATIONER, BENÄMNINGAR OCH HÄNDELSER
SOM NÄMNS ELLER BESKRIVS ÄR PÅHITTADE
ALLA LIKHETER MED VERKLIGHETEN ÄR OAVSIKTLIGA
Undertexter: Lisbeth Pekkari