Заряджай!
Цілься!
Вогонь!
Вони змовилися з повстанцями в районі Кандо.
Кількість тих, хто змовляється з повстанцями,
вдаючи, ніби співпрацює з нашою Імперією, явно зростає.
Я чув від полковника Фукуди
що повстанська армія полює на кошти на будівництво залізниці Кандо.
Так, пане.
Ви повідомили про це відділення Банку Чосону у Хверьоні?
Ні, пане. Ви перший, кому я це розповідаю.
Справді?
Тоді я маю їм сказати.
Добре, що ми дізналися до того, як вони завдали серйозних збитків.
Пане, на вашому місці
я б їм не казав.
Ви про що?
Кошти мають відправити точно за графіком.
Це треба зробити, щоб повстанці приїхали.
Нехай приїдуть, і тоді ми їх упіймаємо.
Пане, прошу, відрядіть мене.
Я спіймаю повстанців,
а також заберу гроші.
Пропонуєте ризикнути коштами Великої Імперії?
Ні, пане. Це інвестиція.
Це чудова можливість знищити ватагу повстанців.
І я маю
повірити вам на слово?
Що ви не дурите мене і не змовляєтеся з повстанцями у мене за спиною?
Що ви маєте на увазі?
Ви мені…
не довіряєте?
Я не вам не довіряю.
А вашому минулому.
Не довіряю жодному з вашої родини.
Ви були з Тевонґуном,
але перейшли на бік королеви Мін.
Підтримували Цін, Росію,
а зараз стали прихильниками Японії.
Опортуністи аж до кісток.
Іншими словами,
ви будь-якої миті можете зрадити і нашу Велику Імперію.
Я помиляюся?
Як вас звати?
Вогонь!
Шохей Міюра, пане.
Запитаю ще раз.
Як вас звати?
-Шохей Міюра, пане. -Питаю ще раз!
Як вас звати?
Вогонь!
Я чосонець…
на ім'я…
Лі Кваніль.
Отож бо.
Поки що ви не Шохей Міюра.
Що треба зробити, щоб ним стати?
Їдьте у Мьончжон.
Я хочу, щоб ваші люди ворогували між собою до самого кінця.
Щоб тамували біль, якого зазнали.
І я хочу, щоб вони
заперечували власну історію.
Ви маєте дожити до кінця
і показати світу, який ваш народ нецивілізований і грубий!
І змусьте їх прославляти Велику Японську імперію.
Це те,
що ви і ваші нащадки маєте робити на цій землі!
Майор Шохей Міюра з 37-го піхотного полку 19-ї дивізії
Великої Японської імперії.
Я виконаю ваш наказ, генерал-лейтенанте Катаямо!
ПІСНЯ РОЗБІЙНИКІВ
Вам із Санґуном треба вбити управителя з Залізничного бюро.
Висмикуєш і жбурляєш, ясно?
Ось так. Ясно?
Так. Я все знаю.
Кидати треба це, а не це.
Так, звісно.
Тільки не сплутай. Бо себе підірвеш.
Що мені з тобою робити? Бум!
Ви мене налякали.
Ви що, не треба так людей лякати.
Тоді слухай уважно, йолопе.
Управитель з Бюро снідатиме у консульстві.
А тоді вирушить на церемонію. Вбийте його раніше.
На заході буде достобіса людей.
Не можна, щоб через помилку загинули цивільні.
Тоді як ми це зробимо?
Ти знаєш, що робити. Кинеш, коли вони їстимуть.
Тоді там усіх рознесе на шматки.
-Ямаду. -Поганець.
-Хашімото. -Також бісовий поганець.
І той Ока теж там буде.
Ока. Цей сучий син — найгірший у світі покидьок!
Убий його. Розірви заради мене на шмаття.
Забудьте. Я не кидатиму бомб посеред Мьончжона.
Чореньї.
Убий заради мене Оку —
і я куплю все, що ти носиш мені потайки від Юна.
Ти ж знаєш, що я багата?
Ви серйозно?
Так!
Тоді я весь ваш!
Хіба я можу вам відмовити?
Ми стільки разом пройшли. Ми майже породичалися.
-Атож! -Не хвилюйтеся.
Завтра я візьму цього Оку і… розумієте?
Так!
Ви тільки погляньте.
Що смішного?
Знов цей вилупок мене обмовляв?
Хлопче.
Завтра переб'ємо всіх у консульстві, тож…
Чого ти на мене так дивишся?
От гад. Я так і знав.
Ти обмовляв мене, засранцю.
Сподіваюся, Санґун і Чореньї зроблять усе як слід.
Їм можна довіряти?
Можна. Ви знаєте їхні вміння краще за будь-кого.
Не знаю, як ти сприймеш мої слова,
але для мене важливі не гроші.
А вбивство управителя від Генерального уряду.
Можна бути байдужим до свого народу, та не можна його зраджувати.
Це неприпустимо, якщо ти людина.
Засмучені, що вас не відправив?
Що я можу вдіяти?
Японське консульство мене розшукує.
Ви в минулому очолювали армію справедливості.
Лягайте спати раніше. Завтра багато роботи.
У мене повіки злипаються, я так і так збирався лягати.
Я бачив Онньоні.
Не хотів вам казати, але так буде правильно.
Вона теж полює на гроші.
Убити її, якщо завтра зустріну?
Поговоримо про це пізніше, коли прийде час.
Гаразд.
Добраніч.
Я знаю, світ змінився,
та не годиться простолюдину говорити зі мною на рівних.
Я сказав йому:
«У цій країні є п'ять класів.
На дні — парії, вище — простолюдини, потім торговці, потім дворяни —
а над ними японці!
Тобі досі невтямки, де твоє місце, а де моє?»
Я потім як дав йому ляпаса!
І по заслузі.
Як він посмів бути грубим з людиною, яка на три класи вища?
Не треба було обмежуватися одним ляпасом.
Як це — три класи? Чотири.
-Перепрошую? -Дивися.
Раніше я був дворянином, більше ні.
Я громадянин Великої Японської імперії.
Вірний підданий Імперії і його величності.
Ось хто я!
Боже, вибач.
Я обмовився, це ж треба.
На знак вибачення дозволь налити тобі випивки.
Що за…
Як на світ народилася.
Бігла як дурна, щоб прийти вчасно.
-Це він? -Так.
Рада бачити.
Він виклав вам ситуацію?
Тоді я коротко, бо ми всі зайняті люди.
Ви з нами чи ні?
Директоре філіалу Хване Самдоку?
Ти став справжнім наркоманом.
Ти казав, що кинув опіум. Не казав, що грошей не маєш.
Це те саме.
Яке в біса те саме? Довбаний йолоп.
Слухай. Я купив це тобі не тому, що ти мені подобаєшся,
а щоб ти не напартачив. Чув?
Розплющ баньки!
І слухай сюди, дурню.
Це не таке складне завдання.
Геть не складне.
Треба лише уважно за ними стежити
і дати сигнал, коли зайде управитель Бюро з Окою.
Тоді я, перевдягнувшись у рикшу,
жбурну бомбу в бенкетну залу.
Тоді бум! Усе вибухне.
І все скінчиться.
Що скажеш? Убивчий план, так?
Так, убивчий. Перебий там усіх.
Будь напоготові і не роби помилок.
Хай наші імена ввійдуть в історію.
Що?
А, так.
Чорт.
Це що, кулемет?
Замахаємося тиснути на гачок, поки розтрощимо.
Що нам робити?
Це і для нас небезпечно.
Трохи зачекаємо. Ще не всі зібралися.
Броньована вантажівка з грошима щойно проїхала Кесандун.
Якась активність з боку повстанців?
Ні, пане!
Після Чісіна наступний — Мьончжон.
Тож повстанці почнуть діяти перед Чісіном.
Стеж за ними непомітно і звітуй.
Так, пане!
ФІЛІАЛ БАНКУ ЧОСОНУ У ХВЕРЬОНІ
Пане Хван.
Чому ви звільняєтеся?
Щось сталося?
Працюй так само добре.
Перші явилися.
Це розбійники-вершники!
-Прискорся! -Так, пане!
В атаку!
-Швидше! -Набої! Заряджай!
Онньоні ще не прибула.
Ви вирішили, що робити, коли вона з'явиться?
Тоді я сам вирішу,
вбити її чи лишити в живих.
Пані, ми вас підвеземо.
Майоре, повстанці з'явилися.
Їдьмо.
Уперед!
Убийте їх!
Згиньте!
Убий їх усіх!
Швидше!
Не дайте їм втекти!
Ці дурні справді так казали?
Сміхота!
Так!
Вона приїхала.
Ось і вона.
Ласкаво просимо!
Приємно познайомитися. Дякую, що приїхали аж сюди.
Я консул Ямада.
Дуже приємно.
Я Нам Хісін з Залізничного бюро Чосону.
Отже, управитель — жінка.
Убийте їх!
Швидше!
-Не відступай! -Помріть!
Їдь швидше!
Помри!
Тому сучому сину, мабуть, боляче!
Скільки ми так чекатимемо?
Може, приєднаємося до гонитви, а там уже як буде?
Чекай, поки кулемет не заклинить.
Це кулемет Тип 3, який заряджається обоймами:
стрічками по 30 набоїв.
Зовнішнє живлення дозволяє збільшувати темп вогню під час стрільби.
Та воно вразливе до середовища, особливо до пилу.
Стрічка набирається пилом, і скорострільність падає.
Зрештою, стрічка застрягне — і кулемет заклинить.
Тоді ми і вирушимо.
Треба мінімізувати втрати.
Зрештою, ми це робимо, щоб жити.
-Що за чортівня? -Гей.
Годі, хай тобі грець!
Пригнися!
Кимсу, коли почнемо, бери хлопців. Знищте розбійників і кулемет.
Не хвилюйся. Я розчавлю тих гадів.
Упораєтеся з тими, хто у вантажівці?
Я спробую.
Ільсіку, Чонмане. Слухайте.
Мінімізуйте наші втрати.
А якщо помітите жінку…
за жодних обставин не стріляйте.
Їжу приготував мій кухар.
Не знаю, чи ви таке любите, але смачного.
Звісно. Дякую.
Чекайте.
Висмикую і жбурляю!
-Будівництво у Південному Кандо… -Тошіо!
-Тошіо, ходи сюди! -Тату!
Гей!
Чуєш?
Що мені робити? Дай сигнал!
Чорт! Кан Санґун, ну й покидьок. Я так і знав.
Чекайте.
Прокляття!
Так, Чореньї, давай! Так!
Гей…
Чореньї! Ні!
Усі!
Уперед.
Слухаюся!
Жбурляй!
Висмикуй і жбурляй!
-Чореньї… -Висмикуй і жбурляй!
Агов, Чореньї!
Висмикуй…
Ми були б дуже щасливі,
якби за 15 років Тошіо одружився з такою, як панна Нам.
…і жбурляй.
Чорт!
Що таке?
Дитина. Там дитина.
Дитина?
Що з ним таке?
Набої! Заряджай!
Наступи ногою!
Вони і зліва під'їжджають!
Їдь швидше!
Швидше! Поквапся!
Обережно!
-Швидше! -Добре!
Стійте!
Босе!
Попередні були гарматним м'ясом?
Віддайте гроші і їдьте.
Тоді ми вас не вб'ємо.
Добре.
Так і зробимо.
-Юне! -Босе, ви з глузду з'їхали?
Усе гаразд. Спершу виберемося живими.
Не гарячкуйте. Опустіть зброю!
Забираймося.
Що він сказав?
Японський офіцер їде командувати 19-ю дивізією у Нанамі.
Вочевидь, він грубий і жорстокий.
Лютий.
Мерзенний.
Лихий!
Коли він приїде сюди,
усі чосонці в регіоні…
загинуть, каже.
Якщо не поїдемо з Кандо…
він нас усіх уб'є.
Дякую, що турбуєшся про нас,
та наше завдання — вбивати покидьків.
І ти один з них.
Просто зачекай.
Скоро я відправлю тебе до Нодоксана.
Недовго лишилося.
Ходімо. Потім поговоримо.
-Поки що йдемо. -А їх отак відпустимо?
Чорт, срані сучі діти…
Паскудство!
Пане, вони десь неподалік!
Хутчіш!
Кляті сучі діти. Треба було всіх перебити.
Досить.
А що з пораненими?
Ми відправили їх у село.
Ми тебе послухалися, але як можна було просто здатися?
Від цього залежить наше існування.
Їх там не було.
Про що ти?
Грошей там не було.
Навряд чи за цим стоять японці, якщо навіть Чана Кірьона обдурили.
Здохни!
Схоже, нас пошили в дурні.
Ви з нами чи ні?
Директоре філіалу Хване Самдоку?
Ви серйозно просите мене вкрасти гроші у банку?
Я керівник відділення цього банку!
Годі вам!
Боже, він взагалі чув, що ми тут казали?
Слухайте уважно.
Гроші вкрадемо не ми, а інші люди.
Я вже все влаштувала.
Ви зробили те, що я просила?
Звісно.
Я найняв надійних людей і провів інструктаж.
Добре. Молодець.
Що більше людей знає…
Про що ти?
Звідки знають розбійники-вершники?
…то краще для нас.
Це ти поширюєш чутки про кошти на залізницю у розмірі 200 000 вон,
які повезуть із Хверьона?
Ви розумієте, що я кажу?
Просто відправте у броньованій машині порожній ящик,
а гроші таємно винесіть.
Вершники все одно її пограбують.
То краще заберімо гроші собі. Згодні?
Тож ми залишимо гроші собі,
а звинуватять розбійників-вершників.
Цей план безпечний…
Надійний…
Продуктивний…
…і, наскільки можливо, капіталістичний.
Що скажете?
Привабливо, так?
А розбійники-вершники точно приїдуть?
Звісно. Не хвилюйтеся.
Це я гарантую.
Забудь те, що щойно почув.
Вони точно…
Дуже сподіваюся,
що ти приїдеш по гроші.
…будуть там.
То ти не відступиш?
А ти б відступив?
Я ж казала, я вже все влаштувала.
Тоді в нас немає вибору.
Зробимо те, що вміємо.
Чого хвилюватися?
Фігури розставлені. Просто станьте на дошку.
Зараз буремні часи, еге ж?
Треба йти в ногу з часом.
Нікому не довіряйте.
Вірте лише грошам.
Будьте непередбачувані.
«Вірте лише грошам». Мені подобаються ці слова.
Гаразд. Зробімо це.
Я принесу гроші завтра опівночі.
Сюди.
Розумієте, пане Хване.
Вірити грошам — не те саме, що бути ними засліпленим.
Ви ж розумієте, що я маю на увазі?
Не розуміє.
Здоров.
Якщо не второпав, що я тобі сказала,
відповів би: «Не розумію, поясни, будь ласка, ще раз».
Ось що ти мав сказати.
Тоді до цього б не дійшло.
Хто там?
Іди сюди.
Подарую тобі непередбачувану смерть.
Отакої, це все наша земля!
На нашу думку, це гарне місце для станції Мьончжон.
Ще й неподалік від Хуньчуня.
Я спитав у знайомого майстра феншуй,
і він сказав, що в цієї ділянки гарна енергія.
Поблизу немає гірського масиву, і вид відкривається навсібіч.
Це чудове місце для залізничної станції.
Я згодна з вами, консуле Ямадо.
Правда? А що я вам казав?
Слухайтеся мене, це вам на користь…
Але
що ви плануєте робити з тими людьми?
Вони обробляють землю,
отже, планують тут оселитися.
Мабуть, доведеться їх вигнати, коли почнеться будівництво.
Права на будівництво залізниці для Кандо
все одно належать нашій Великій імперії.
А якби й ні, це не мало б значення.
Бо ми можемо просто їх усіх вигнати.
Очевидно, що це чосонці.
Ми хочемо побудувати залізницю на китайській землі за японські гроші.
Вони не мають права голосу.
Завжди ці чосонські дурні займають чиюсь землю без дозволу.
Вони соціальне зло, яке руйнує економіку.
Он як?
Він має на увазі не вас, панно Нам.
А тих невдячних чосонців,
які чинять опір нашій Великій Імперії.
Перепрошую.
Звісно, я не про таких, як ви, панно Нам.
Хай там як, з нетерпінням чекаю сьогодні на вашу промову
на церемонії закладки фундаменту.
Прошу, розкажіть їм про славу й багатство,
доступні чосонцю, якщо він буде вірним
Великій Японській імперії.
Я на вас розраховую.
Сьогодні я виголошу промову мовою Чосону,
на прохання консула Ямади, який сьогодні тут.
Прошу вашого розуміння.
Я…
люблю Велику Японську імперію
всім своїм серцем.
Ви можете спитати: чому я полюбила Японію?
Можливості.
Бо вони дали нам можливості.
Дворянство має можливість
поглянути на світ в іншому світлі.
Простолюдини чи знедолені — нагоду розбагатіти.
Японія дала нам ці можливості.
Дехто каже:
«Наша країна впала».
-Застрель кого слід. -«Яка різниця?»
Це останній шанс її вбити.
-Ніколи тобі не пробачу… -Цить!
«Країна
впала».
Я маю дещо сказати тим неосвіченим невігласам,
які кажуть такі нісенітниці.
А Чосон взагалі був країною?
Чосон…
ніколи не був нашою країною.
Відтепер…
ви маєте вірити Великій Японській імперії
і йти за нею.
Йолопе, ти скурив опіуму на десять вон. Чому в тебе руки досі тремтять?
Як же ти мене бісиш.
Тим, хто засліплений ілюзією, що колись Чосон стане незалежним,
прокиньтеся!
Чосон, на який ви чекаєте, ніколи не повернеться!
Відтепер
Велика Японська імперія —
це
наша країна!
Замовкни!
Якого біса?
Слава незалежній Кореї!
Гей, ти!
Хапайте його!
Заарештуйте його! Негайно!
Слава незалежній Кореї!
Лежати! Не рухайся!
Слава незалежній Кореї…
Замовкни! Жити набридло?
Слава незалежній Кореї!
Уперед! Швидше!
Що ти робиш? Заводь машину!
Бачу, ви дійшли!
З вами все добре?
Ви… не поранені?
Усе гаразд.
Рушай! Швидко!
Хлопче, нам, бляха, каюк.
Чорт!
Безпечно доїхати.
Дякую.
Переказуйте вітання консулу Ямаді.
У Кандо такі речі — звичайна справа.
Тож не беріть у голову.
Не буду.
До побачення.
Що ви робите?
Чому просто стоїте там?
Ви тут.
Ви мене не зрадили.
Я ж вам казала,
у мене ризикована робота, але в житті я ризиків уникаю.
Сподіваюся, ви знайдете роботу, яка пасуватиме вашому способу життя.
Колись.
Ну, навряд чи це станеться у цьому житті.
Ми йдемо чи як?
До Чанчуня ще дві пересадки.
Треба йти, як не хочете спізнитися.
Тож уперед.
До Чанчуня.
УСІ ПЕРСОНАЖІ, МІСЦЕВОСТІ, ОРГАНІЗАЦІЇ, ТЕРМІНИ, ПОДІЇ Й ІСТОРІЇ,
ЗГАДАНІ У СЕРІАЛІ, Є ВИГАДАНИМИ,
А БУДЬ-ЯКІ ЗБІГИ ЦІЛКОВИТО ВИПАДКОВІ
Переклад субтитрів: Надія Сисюк